\section{Magisk vann}
\label{mvann} \index{Magisk vann|textbf}
(Forskjellige fargereaksjoner med ammoniumjernsulfat)
\index{Ammoniumjernsulfat}\index{Fargereaksjoner}

\subsubsection{Innledning}
Mange kjemiske magiske demonstrasjoner går utpå å lage vann av
"vin" til "melk" osv. eller å få fram nasjonalfargene ved å helle
en fargeløs løsning i to eller tre glasss med en fargeløs løsning.
Dette forsøket er mer imponerende, da det ut fra en klar løsning
kan lages hele seks forskjellige farger!\\
\newline
En klar løsning helles ned i seks forskjellige glass, og en
tryller fram fargene blått, rødt, hvitt, grønt, svart og amber.


\subsubsection{Framgangsmåte}
Som helle-løsning lages en ammoniumjern(III)sulfat
(NH$_{4}$Fe(SO$_{4}$)$_{2}$)\index{NH$_{4}$Fe(SO$_{4}$)$_{2}$}\index{Ammoniumjern(III)sulfat}
løsning som holder 4.0 gram pr. liter.\\
1000 ml løsning skulle være nok. Til hvert glass porsjoneres ca.
10 ml.

\renewcommand{\theenumi}{\Alph{enumi}}
     \begin{enumerate}
    \item For blå farge benyttes en løsning av gult blodlutsalt,
    som holder 0.3 gram pr. liter.(K$_{4}$Fe(CN)$_{6}$ blodlutsalt).
    \item For rød farge prepareres en løsning av kaliumtiocyanat
    KSCN (rodanid) som holder 1.0 gram pr. liter.
    \item Grønn farge kan oppnås ved å bruke en vinsyre løsning
    som holder 5.0 gram pr. liter. C$_{2}$H$_{2}$(OH)$_{2}$(COOH)$_{2}$.
    \item Hvit farge kan oppnås ved å bruke en bariumklorid
    løsning som holder 5.0 gram pr. liter. BaCl$_{2}$
    \item Svart farge fås ved å bruke en tannin
    (garvesyre)-løsning C$_{6}$H$_{2}$(OH)$_{3}$COOH som holder 2.5 gram pr.
    liter.
    \item For Amber farge benyttes en natriumhydrogensulfitt
    NaHSO$_{3}$ som holder 5.0 gram pr. liter.
    \end{enumerate}
\index{Gult
blodlutsalt}\index{K$_{4}$Fe(CN)$_{6}$}\index{Kaliumtiocyanat}\index{KSCN}\index{Rodanid}
\index{Vinsyre}\index{C$_{2}$H$_{2}$(OH)$_{2}$(COOH)$_{2}$}\index{Bariumklorid}\index{BaCl$_{2}$}\index{Tannin}
\index{Garvesyre}\index{C$_{6}$H$_{2}$(OH)$^{3}$COOH}\index{Natriumhydrogensulfitt}\index{NaHSO$_{3}$}

\begin{figure}[h]
\centering
\includegraphics[width=1.2\textwidth]{magisk/magisk.ps}
\caption{Forskjellige fargereaksjoner med ammoniumjernsulfat}
\end{figure}


\subsubsection{Teori}
En vannløsning av ammoniumjern(III)sulfat inneholder ionene
NH$_{4}$$^{+}$, Fe$_{3}$$^{+}$ og SO$_{4}$$^{2-}$. De forskjellige
stoffene i de seks glassene reagerer med enten NH$_{4}$$^{+}$
ammonium, treverdig jern Fe$_{3}$$^{+}$, eller
sulfat SO$_{4}$$^{2-}$.\\
\newline
For blå løsning er det jernet som reagerer etter:\\
\newline
Fe(CN)$_{6}$$^{4-}$  +  Fe$^{3+}$  =  Fe$_{4}$(Fe(CN)$_{6}$)$_{3}$
Berlinerblått\\
\newline
For rød løsning er det tiocyanat som reagerer også denne gangen
med treverdig jern, etter:\\
\newline
SCN$^{-}$  +  Fe$^{3+}$  =  FeSCN$^{2+}$\\
\newline
3KSCN  +  Fe$^{3+}$  =  Fe(SCN)$_{3}$  +  3K$^{+}$\\
\newline
For hvit løsning er det derimot sulfat-delen som reagerer, da med
bariumklorid løsningen:\\
\newline
Ba$^{2+}$  +  SO$_{4}$$^{2-}$  =  BaSO$_{4}$  (s)\\
\newline
For grønn løsning er det vinsyren som reagerer med Fe$^{3+}$ og
danner
et grønnfarget kompleks.\\
\newline
For svart løsning er det også Fe$^{3+}$ som danner et kompleks, da
et
svart kompleks med garvesyre.\\
\newline
Den amberfargede løsningen skyldes antakelig også et jernkompleks
med hydrogensulfitt.



\subsubsection{Forsiktig}
Bariumsalter er meget giftige!\\
Gult blodlutsalt er giftig!


\subsubsection{Utstyr og kjemikalier}
\begin{table}[h]\begin{tabular}{ll}
  NH$_{4}$Fe(SO$_{4}$)$_{2}$ & Ammoniumjernsulfat \\
  K$_{4}$Fe(CN)$_{6}$Kaliumferricyanid & rødt blodlutsalt \\
  KSCN & Kaliumtiocyanat \\
  BaCl$_{2}$ & Bariumklorid \\
  Vinsyre &  \\
  Garvesyre &  \\
\end{tabular}
\caption{Kjemikalier til forsøket - Magisk vann}
\end{table}
\index{Rødt
blodlutsalt}\index{K$_{4}$Fe(CN)$_{6}$Kaliumferricyanid}



\subsubsection{Referanser}
\begin{description}
    \item[\lbrack1\rbrack] Knut Jynge $\&$~Bjørn Riise.
\newblock Funny reactions.
\newblock Chemistry reports, University Of Tromsø; Institute Of Mathematical
  and Physical Sciences, July 1985.
\end{description}



\newpage











