X-Git-Url: https://pere.pagekite.me/gitweb/text-angrefrist.git/blobdiff_plain/2b336bcd30061daa34767b914d933e969e62383d..9e3e8fdff1f26edd326a133ce538fc00f13224ba:/rapport-kap10.adoc?ds=inline

diff --git a/rapport-kap10.adoc b/rapport-kap10.adoc
index 0e4fc3c..b1e148d 100644
--- a/rapport-kap10.adoc
+++ b/rapport-kap10.adoc
@@ -22,10 +22,10 @@ Kapitlet er delt i fem avsnitt:
 
 === Forbud mot direkte salg
 
-Etter mandatet fra Justisdepartementet skulle lovutvalget "undersÃ¸ke
+Etter mandatet fra Justisdepartementet skulle lovutvalget Â«undersÃ¸ke
 behovet for Ã¥ overveie innholdet i en beskyttelsesregel som gir
-kjÃ¸peren rett til Ã¥ tre tilbake fra visse avtaler innen en "kortere
-frist".1){footnote} Utvalget vurderte ogsÃ¥ om et effektivt vern for
+kjÃ¸peren rett til Ã¥ tre tilbake fra visse avtaler innen en kortere
+fristÂ».1){footnote} Utvalget vurderte ogsÃ¥ om et effektivt vern for
 kjÃ¸peren bare kunne oppnÃ¥s ved et forbud mot dÃ¸rsalg eller om et
 forbud var mer hensiktsmessig enn en angrefristregel. 2){footnote}
 
@@ -36,744 +36,1101 @@ system med tillatelse). Man ba om nÃ¦rmere opplysninger om omfanget av
 og behovet for slik handel og
 
 [quote]
-om det i lys av den senere tids utviklina bl.a. pÃ¥ bakgrunn av den
-nevnte innstilling - var grunn til Ã¥ overveie en begrensning om
-adgangen til borttinging og opfÃ¸rsel.3){footnote}
+om det i lys av den senere tids utvikling blant annet pÃ¥ bakgrunn av
+den nevnte innstilling - var grunn til Ã¥ overveie en begrensning om
+adgangen til borttinging og oppfÃ¸rsel.3){footnote}
 
-Handelsdepartementet konkluderte med "at det ikke lar seg gjÃ¸re Ã¥
+Handelsdepartementet konkluderte med Â«at det ikke lar seg gjÃ¸re Ã¥
 finne noe alternativ til den foreslÃ¥tte fragÃ¥elsesadgang i en
-begrensning av dÃ¸rsalget gjennon nÃ¦ringslovgivningen
-(handelsloven). SpÃ¸rsmÃ¥let om lovbestemmelser om en "angrefrist" synes
-i det hele Ã¥ mÃ¥tte sees isolert fra mulige endringer i den nevnte
-lovgivning."4){footnote} Stortingets administrasjonskomite sluttet seg
-i det vesentlige til Handelsdepartementet+ uttalelse om spÃ¸rsmÃ¥let som
+begrensning av dÃ¸rsalget gjennom nÃ¦ringslovgivningen (handelsloven).
+SpÃ¸rsmÃ¥let om lovbestemmelser om en Â«angrefristÂ» synes i det hele Ã¥
+mÃ¥tte sees isolert fra mulige endringer i den nevnte
+lovgivning.Â»4){footnote} Stortingets administrasjonskomite sluttet seg
+i det vesentlige til Handelsdepartementets uttalelse om spÃ¸rsmÃ¥let som
 konkluderer med at man neppe kan forby dÃ¸rsalg.5){footnote}
 
-Fra Handelsdepartementet foreligger nÃ¥ et
-utkast til ny handelslov.6) Hovedeniringene i forhold til nÃ¥ 'Ã¦rende
-handel:slov er at ordningen med handelsbrev som vilkar for Ã¥ drive handel
-foreslÃ¥s slÃ¸yfeâ. Videre for:slÃ¥s at adgangen til Ã¥ drive handel utenom fast
-uisalgssted (omfÃ¸rselshandel oc bÃ¸r: tinaing) inns!renkes og som hovedregel
-gjÃ¸res avhengig av kommunal tillatelse i den kommune hvor hendelen skal fÃ¸regÃ¥.
-FragÃ¥e: sesrett og forÂ»dud er to hovedalternativer for Ã¥ Ã¸se eller lett> de
-problemer forbrukerne mÃ¸ter r Ã¥ direktesalgs>mrÃ¥det. En innskrenkning i
-adgangen til Ã¥ drive nandel utenom fast utsalgssted vil sÃ¥lades kunne lette
-forbrukernes problemer pÃ¥ dette cnrÃ¥de. 10.2.1 Argumenter for innfÃ¸ring.
-ay et forbud I stort ingsmeldingen om forbrukerpolitikk er hovedmÃ¥iet for den
-husholdsrettede del av forbruk >rpolitikken "Ã¥ sette husholdet i stand til. Ã¥
-bruke sine ressurser bedre". Det tas "sikte pÃ¥ Ã¥ sikre husholdsmedlemmene: - Ã¸t
-mulighet for Ã¥ analysere og prioritere ene behov og Ã¸nskemÃ¥l i forhold til sine
-ene ressurser, og for Ã¥ vurdere sammenhenger m: 1lom forbruk og andre
-aktiviteter. - Ã¸kte kunnskaper om oppgaver i husholdet og meter Ã¥ lÃ¸se den pÃ¥.
-- Ã¸kte forutsetninger for Ã¥ planlegge Ã¸konomi, totalforbruk, forbruksmÃ¸nster og
-forbruk pÃ¥ SKE 10. Vec behandlingen av meldingen?) ble valgfrihet sett som et
-viktig mÃ¥l av ogsÃ¥ de ikke-sosialistiske i S:ortingets administrasjonskomites
-"Med forbrukerpo!itikk meness Planlegging og gjennomfÃ¸ringa av tiltak som kan
-sette de) enkelte bedre i stand til Ã¥ definere eine Ã¸nsker og behov som
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-128 bruker av varer og tjenester og vurdere virkninasn av valg
-mellom alternativer. En effeki:iv, fremtidsrettet og realistisk
-forbruke-politik mÃ¥ ta utgangspunkt i den enkeltes beov. Virkemidlene for Ã¥
-imÃ¸tekomne diss > behovene fra samfunnets side kan imidle'tid variere. Det kan
-vÃ¦re forbuds- o: pÃ¥buds-bestemmelser i lovgivningen, tilretteleggelse og
-stimulerina av informasjon av varer og tjenester og bruk av konfliktslÃ¸sende og
-klagebehandlende organer." Skal iorbrukerne fÃ¥ mulirhet til Ã¥ analysere og
-prioritere egne behov og Ã¸nskemÃ¥l og til Ã¥ fatte velbearunnede beslutninger, mÃ¥
-forutsetningene for fette vÃ¦re til stede. En slit forutsetning er at husholdene
-har tilstrekkelig handlings- og valgfrihet. Me forskjelliae salgsformene nÃ¥
-blant annet vurderes ut fra i hvilken arad de gjÃ¸r det enklere eller
-vanskeligere Ã¥ oppfylle denne forutsetningen. Gir direktesalg den nÃ¸dvendiqa
-valgfrihet? Jonsson Â«jennomgÃ¥r i en ecen studie tilrÃ¥dninger i
-markedsfÃ¸ringslitteraturen son tar sikte pÃ¥ Ã¥ innskrenke og vanskeliagjÃ¸re
-forbrukernes valg.8) Det kan vÃ¦re spÃ¸rsmÃ¥l om en "- fysisk Ã¥innskrenking
-gjennom valq av delmarked, =algskanal (f.eks. dÃ¸rsalg, videreselge; med
-enerett) eller hyllehÃ¸yde (i butikk) red liten el'er ingen konkurranse, -
-fÃ¸lelsesnessig innskrenkning, der en agave eller persoylig salg er avsett til Ã¥
-skape kjÃ¸petvang >ller - skin n-irnskrerkning ved Ã¥ begrense antallet opplevde
-kjÃ¸realternativ. For eksempelvis Ã¥ fÃ¥ lojale Â«under rÃ¥des foretaket til Ã¥ skape
-en tilstrektelig stor innbilt forskjell mellom sitt 2get og andre varemerker."
-Nar alle eller nesten alle markedsfÃ¸rere benytter slike teknikker
-vayskeliggjÃ¸res forbrukerrasjonelle og frie valg. En viktia grunn for Ã¥ innfÃ¸re
-angrefristsystemet var at "kjÃ¸perne befinner seg i en uforberedt situasjon uten
-mul:ghet til Ã¥ sammenligne pris og kvalitet ved konkurrerende produkter".
-Stortingets administrasjonskomite ga sin tilslutnina til denne begrunnelse i
-innstillingen om lovforslaget.9) De oppsÃ¸kende salgsformene som dÃ¸rsalg,
-selskapssalg og sala pÃ¥ arbeidsplassen bygger pÃ¥ en fysisk, en
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-129 folelsesmessia og en skinninnskrenkning av v=lgmuliahetene.
-âotensielle kjÃ¸pere fÃ¥r vanligvis kort tid til Ã¥ fa:te sin beslutning, samtidig
-som salgstilbudene of :e framstilles som unike i pris og kvalitet. Mulighetene
-til Ã¥ analysere egne behov og Ã¸nskemÃ¥l i forhold til egne ressurser og til
-planlegging ar husholdets Ã¸konomi blir begrenset. Saytidia er de flaste
-salgstilbudene sjelden sÃ¥ pei'manente at husholdene kan planleage med dem for
-sine innkjÃ¸p. Jor ssons beskrivelse blir langt pÃ¥ vei becreftet av funnane i
-kapittel 6. Halvdelen av kjÃ¸perne sa at de ikke hadde bestemte planer om Ã¥
-"jÃ¸oe varen pÃ¥ forhÃ¥nd. Av dem som oppga at kjÃ¸pet var pla1lagt, sa bare 42
-pst. at de foretok pris og kvelitetssammenligniny med tilsvarende produkter
-anrat sted. For dem som ikke hadde planlagt kjÃ¸pet san: denne andelen til 19
-pst. NÃ¦r halvdelen av kjÃ¸ erne, 46 pst., kan ikke bekrefte at de ville kjÃ¸ dt
-varen iqjen om de fikk tilbudet en aang til og igjen kunne velge. For
-direktesalasformene kan en argumentere med at *Jersom forbrukeren av egen fri
-vilje hand.er impiilsivt eller pÃ¥ arnen mÃ¥te uoverlagt, er det den enkeltes
-suverene sak alene. En ting er at hve * enkelt kan foreta impulsive kjÃ¸p, det
-er noe hel : annet bevisst Ã¥ foranledige slik atferd hos andre.
-MarkedsfÃ¸rina:tiltak som sÃ¸ker Ã¥ fremkalle sli'e handlinaer er ikke nÃ¸ytrale i
-forhold til hvordan forbrukeren fkal opptre.10) Ved Ã¥ bruke vanlige
-torretninger vil vanligvis fordrukerne kunne sk: ffe seg en bedre oversikt over
-produkttilbudet, priser og betalingsmuligheter. Tic: presset og
-kjÃ¸psforventningena fra selger vil nok vÃ¦re mindre, slil at ogsÃ¥ alternativet
-ikk: -kjÃ¸p kan bli mer reelt vurdert. Ikke-kjÃ¸p kan i mange tilfelle vÃ¦re
-riktigere for det enkelte hus::old. SÃ¦rlig gjelder lette der man vurderer
-utstifting av produkter som fremdeles fyller sin funâsjon i husholdet.11)
-DÃ¸r:alg, selskapssalc, salg pÃ¥ arbeidsplassen og telefonsalg bygger pÃ¥
-oppsÃ¸kende, personlige henvendelser. Disse tilbudene har forbrukerne ikke bedt
-om og de griper direkte inn i privatlivet. Dette impliserer at tiltak mot
-uanmodet, oppsÃ¸kende, personlig salg kanskje bÃ¸r vÃ¦re strengere enn for andre
-salgsformer som omfattes av definisjonen "utenfor fast salassted". Forbud synes
-nÃ¦rmere enn fragÃ¥elsesrett for slike oppsÃ¸kende salgsformer. Dette synspunktet
-forsterkes av at den alt overveiende del av forbrukerne i undersÃ¸kelsen er
-skeptiske eller meget skeptiske til dÃ¸rsalg, selskapssalg og telefonsalg.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-130 20. BÃ¥ce dÃ¸rsalg og selskapssalg skjer ved demonstrasjon og
-bestilling i et hjem. Ved omsetning av f.eks. stÃ¸vsugere vil den fÃ¸rste
-kontakten ikke bare ha som formÃ¥l Ã¥ avslutte et salg, men alternativt Ã¥ inngÃ¥
-en avtale om en demonstrasjon av produktet for de berÃ¸rte husstandsmedlemmer.
-NÃ¥r selgeren fÃ¸rst er inne, vil mange forbrukere kunne oppfatte det sli at
-denne har krav pÃ¥ endel av den gjestfrihet som tradisjonelt ska! vises fremmede
-som kommer pÃ¥ besÃ¸k. Gjestfrih>ten omfatter blant annet Ã¥ vÃ¦re hÃ¸flig i
-forholdt til gjestens synspunkter og vurderinger. Gjestfriheten omfatter
-kanskje ogsÃ¥ opefatninger at det ar gjesten selv som skal ta initiativet til Ã¥
-bryte opp. Det er viktig for selgeren Ã¥ komme inn i hjemmet for Ã¥ fÃ¥ tilgang
-til den mulighet gjeitfrihetsnormene gir for Ã¥ avslutte et salg. 21. Ved
-selskapssalg er forholdet vertskap/innbudt gjest satt i system. Der blir man
-vanligvis invitert til et venninnelag, med en vel organisert presentasjon av
-produktet som skal selges og utfylling av bestillingslister for hver deltaker.
-Med utgangspunkt i det sosiale nettverket fortsetter organiseringen av nye
-selskapssalg. Av vennehensyn er det ofte vanskslig Ã¥ si nei til en invitasjon
-og det er hyggelig Ã¥ treffe vanner igjen. Samtidig kan man vanskelig nekte den
-som er vertinnen for anledningen, en fordel av arrangementet. 22. Kommersiell
-bruk av private sosiale nettverk (vennskapsbÃ¥nd) og utnytting av normer for
-ajestfrihet bÃ¸r vÃ¦re sterkt bagrenset om fri konkurranse om pris og kvalitet
-skal vÃ¦re de viktioaste konkurransefaktorene. Slit bruk begrenser forbrukernes
-suverenitet og mÃ¥ sies Ã¥ vÃ¦re i strid med viktige premisser for fri
-konkurranse, at pris og kvalitet skal vÃ¦re de viktigste koykurransefaktorer.
-Forbrukerorbudsmannen har tatt "forbehold om at dersom den fremtidige utvikling
-av denne salgsformen tilsier det, vil saken kunne bli tatt opp pÃ¥ nytt i hele
-sin bredde."12) 23 OppsÃ¸kende personlig sala krever vanligvis mange kontakter
-fÃ¸r en finner frem til mulige kjÃ¸pere. For mange produktgrupper Â»dlir
-salgskostnadene som skal belastes hvert enkelt kjÃ¸p hÃ¸y. Kontaktprisen vil
-variere etter produkt og omsetningsform. For bÃ¸ker er prisen ofte den samme ved
-dÃ¸rsalg som i bokhandel. Dette reiser et annat spÃ¸rsrÃ¥ls Er Â«at rimelig at
-omsetningskostnadene ikke fÃ¸lger onsetningsformen? Forbrukerne fratas da
-muligheten til selv Ã¥ handle der omsatningskostnadene er lavest ned de
-prisfordeler det skulle gi. Ã¸ker selges ogsÃ¥ ofte pÃ¥ avbetaling uten tilleag
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-131 i orisen. Dette betvr i realiteten at merkostnadene ved avt
-etaling betal>as av alle kjÃ¸pere, enten de betaler kontant eller ikke. Om en
-ser det som et mÃ¥l at Ã¥ virke for kontant betaling fremfor kredittkjÃ¸p finner
-en her det motsatte forhold: Det blir dyrere Ã¥ betale kontant enn Ã¥ dele
-betalirjgen over tid. Og jo lengre nedbetalingstid - destc mer lÃ¸nnsomt i et
-samfunn med prisstigning 07 pris<ompensasjon i inntekten. BÃ¥de avbetaling uten
-tillegg og samms pris ved dÃ¸rsalg som i bokhanr 21 er salgsarjgumenter ved
-boksala. En kan ikke se bort fra at direktesalget dekker et behc, for
-forbruksare ttove- i distriktene og kan bet, en velkommey konkurranse for de
-stedlige selgere. Lovutvalget pelte "imidlertid pÃ¥ at on behovet for
-direktesalg lan svnes mindre >Ã¥trengende med vÃ¥r tids kommuni<:asjoner enn
-tidliger2. Det kan vicere anfÃ¸res at dÃ¸rsalgsvirksomheten av lÃ¸nnson 1etshensyn
-kanskje er nest utbredt der behovet skulle vÃ¦re ninst, nemlig i byer 29
-tettsteijer."13) Kapittel 5 viser at forbrukere i spredttygde omrÃ¥der Â»>r like
-skeptiske til dÃ¸rsalg som fol: bosatt i anfre cmrÃ¥der. BesÃ¸ksf-ekvensene 26. er
-hÃ¸yest i blokker og leiegÃ¥rder i tettb:bygde omrÃ¥der. = BÃ¸ker og stÃ¸vsugere er
-de vanligste vareti!oud ved dÃ¸rsa .g. Det er produkter som de fleste forbrukere
-kan skaffe seg pÃ¥ annen mÃ¥te. KjÃ¸p lokalt vil af forretninger i nÃ¦rmiljÃ¸et et
-bedre rkonomisk underlag for sin virksomhet. For Ã¥ sikrer et fast og variert
-tilbud av varer og tjenester lokalt, mÃ¥ husholdningene handle i sitt nÃ¦rmil Ã¸.
-Direktasalgsomsetningen kommer vanligvis pÃ¥ tvers av dette Ã¸nskemal. Ãl I de
-geverelle me*knadena til utkastet til ny handelslov er ogs: handel utenom fast
-salgsted til forbruksrne vurdelt.14) Det pekes sÃ¦rlig pÃ¥ hensynet til -
-forbrukernes interesser Â«nyttet til selve salgsvirksomhet en - forbrukernes og
-den stasjonÃ¦re handels interesse av Ã¥ opprettholde en stadil butikkstruktur --
-produsenter og andre omfÃ¸rselshandlende - generelle samfiunnsinteresser for
-Ã¸vrig Hovedkonklusjonen er at "vareforsyningen *il forbrukerne primÃ¦rt bÃ¸r
-baseres pÃ¥ st*sjonare utsalassteder. Gtedbunden handel har viktige
-miljÃ¸kvaliteter og medfÃ¸rer en st-biliset i lokalsamfunnet
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-132 som omfÃ¸rselhandel mangler. OmfÃ¸rselhandel fratar den
-stasjonÃ¦re handel omsetning den sÃ¥rt kunne tr inge. I sin hovedut 'edning - NOU
-197739 "Varehandelen, forbrukerne o samfunnet" - foreslo Konsentrasjon utvalget
-(Utvalget til Ã¥ utrede konsek'ensene av konsentrasjonen innen varehan 'elen)
-innskrenkninger og nÃ¦rmere regul ring av omfÃ¸rselshandelen. Premissene de:
-gqancen var de samme som de ovennevnte. :tandpunktet ble fulat opp i St.meld.
-nr. 0 (1977-78) "Om dagligvarehandelen" som Stortinaet vÃ¥ren 1979 ga sin
-tilslutning tie. 294 De aller fleste hÃ¸ringsinstansene til departementets
-diskusjonsnotat om 1andelslov, uttalte at adcangen til Ã¥ drive omfÃ¸rselshandel
-til forbrukerne burde innskrenkes. . I den grad handel utenom fast utsa qssted
-skal vÃ¦re tillatt, bÃ¸r det tas utaungspunkt i forbrukernes behov for Ã¥ ha
-rimelig tilaanaq til et fullverdig varetilbud. Av hensynet til nÃ¦rmiljÃ¸et oc
-kontrollmuligheter, bÃ¸r stasjonÃ¦re omfÃ¸rselsformer foretrekkes."15) 30. En
-hovedbegrunnelse for innfÃ¸ring av angrefristsystemet var at det i markedet
-opererer en rekke mindre seriÃ¸se foretak som kan drive med usmakelige
-forretninasmetoder".16) Sammenstillingen av undersÃ¸kelsens funn i kapittel 9
-viser at dagens Aangrefristsystem i liten grad direkte kan bidra til en
-sanering av direktesalgsbransjen. Dette systemet garanterer ikke at "de selgere
-scm ikke klarer seg i konkurransen uten bruk av utilbÃ¸rlige salgsmetoder vil
-mÃ¥tte innstille sin virksomhet eller slÃ¥ inn pÃ¥ endre veier" (MÃ¥l 3). Sarlig
-vil netydningen vÃ¦re rinimal for firmaer eller selgere som bare er i virksomhet
-et kortere tidsrom. - En sanering vil best kunne sikres ved et forbud. En
-tidsbestemt godkjenninasordning for firmaer og selgere er ogsÃ¥ et mulig
-alternativ. Si. rragÃ¥elsesretten rÃ¥ sies Ã¥ ha en begrenset betydnina nog en
-selger som mÃ¥tte Ã¸nske det, kan svekke den ytterligere. En slik svekking er Ã¥
-la vÃ¦re Ã¥ informere kjÃ¸peren om angreretten. Det kan i dag gjÃ¸res uten sÃ¦rlige
-konsekvenser. Bare en liten del av kjÃ¸perne, ogsÃ¥ av de misfornÃ¸yde, vender seg
-til selgerfirmaene. Selv med praktisering av en liberal fragÃ¥elsesrett i hvert
-firma, vil de fleste rorske forbrukere stÃ¥ ved de dokumenter de nar satt sine
-navn pÃ¥. UndersÃ¸kelsen etterlater liten tvil pÃ¥ dette punkt: Mer enn 2 av 3
+Fra Handelsdepartementet foreligger nÃ¥ et utkast til ny
+handelslov.6){footnote} Hovedendringene i forhold til nÃ¥vÃ¦rende
+handelslov er at ordningen med handelsbrev som vilkar for Ã¥ drive
+handel foreslÃ¥s slÃ¸yfet. Videre forslÃ¥s at adgangen til Ã¥ drive handel
+utenom fast utsalgssted (omfÃ¸rselshandel og bor tinging) innskrenkes
+og som hovedregel gjÃ¸res avhengig av kommunal tillatelse i den kommune
+hvor hendelen skal foregÃ¥.
+
+FragÃ¥elsesrett og forbud er to hovedalternativer for Ã¥ lÃ¸se eller
+lette de problemer forbrukerne mÃ¸ter pÃ¥ direktesalgsomrÃ¥det. En
+innskrenkning i adgangen til Ã¥ drive handel utenom fast utsalgssted
+vil sÃ¥lades kunne lette forbrukernes problemer pÃ¥ dette omrÃ¥de.
+
+==== Argumenter for innfÃ¸ring av et forbud
+
+I stortingsmeldingen om forbrukerpolitikk er hovedmÃ¥let for den
+husholdsrettede del av forbrukspolitikken Â«Ã¥ sette husholdet i stand
+til Ã¥ bruke sine ressurser bedreÂ». Det tas Â«sikte pÃ¥ Ã¥ sikre
+husholdsmedlemmene:
+
+ * Ã¸kt mulighet for Ã¥ analysere og prioritere ene behov og Ã¸nskemÃ¥l i
+   forhold til sine ene ressurser, og for Ã¥ vurdere sammenhenger
+   mellom forbruk og andre aktiviteter.
+
+ * Ã¸kte kunnskaper om oppgaver i husholdet og mÃ¥ter Ã¥ lÃ¸se den pÃ¥.
+
+ * Ã¸kte forutsetninger for Ã¥ planlegge Ã¸konomi, totalforbruk,
+   forbruksmÃ¸nster og forbruk pÃ¥ sikt.Â»
+
+Ved behandlingen av meldingen7){footnote} ble valgfrihet sett som et
+viktig mÃ¥l av ogsÃ¥ de ikke-sosialistiske i Stortingets
+administrasjonskomite:
+
+[quote]
+____
+Â«Med forbrukerpolitikk menes:
+
+Planlegging og gjennomfÃ¸ringa av tiltak som kan sette den enkelte
+bedre i stand til Ã¥ definere egne Ã¸nsker og behov som bruker av varer
+og tjenester og vurdere virkningen av valg mellom alternativer.
+
+En effektiv, fremtidsrettet og realistisk forbrukerpolitikk mÃ¥ ta
+utgangspunkt i den enkeltes behov. Virkemidlene for Ã¥ imÃ¸tekomne disse
+behovene fra samfunnets side kan imidlertid variere. Det kan vÃ¦re
+forbuds- og pÃ¥budsbestemmelser i lovgivningen, tilretteleggelse og
+stimulering av informasjon av varer og tjenester og bruk av
+konfliktslÃ¸sende og klagebehandlende organer.Â»
+____
+
+Skal forbrukerne fÃ¥ mulighet til Ã¥ analysere og prioritere egne behov
+og Ã¸nskemÃ¥l og til Ã¥ fatte velbegrunnede beslutninger, mÃ¥
+forutsetningene for dette vÃ¦re til stede. En slit forutsetning er at
+husholdene har tilstrekkelig handlings- og valgfrihet. de forskjellige
+salgsformene nÃ¥ blant annet vurderes ut fra i hvilken grad de gjÃ¸r det
+enklere eller vanskeligere Ã¥ oppfylle denne forutsetningen.
+
+Gir direktesalg den nÃ¸dvendige valgfrihet? Jonsson gjennomgÃ¥r i en
+egen studie tilrÃ¥dninger i markedsfÃ¸ringslitteraturen son tar sikte pÃ¥
+Ã¥ innskrenke og vanskeliggjÃ¸re forbrukernes valg.8){footnote} Det kan
+vÃ¦re spÃ¸rsmÃ¥l om en
+
+ * Â«**fysisk** innskrenking gjennom valg av delmarked, salgskanal
+   (f.eks. dÃ¸rsalg, videreselge; med enerett) eller hyllehÃ¸yde (i
+   butikk) med liten eller ingen konkurranse,
+
+ * **fÃ¸lelsesmessig** innskrenkning, der en gave eller personlig salg
+   er avsett til Ã¥ skape kjÃ¸petvang eller
+
+ * **skinn**-innskrenkning ved Ã¥ begrense antallet opplevde
+   kjÃ¸pealternativ. For eksempelvis Ã¥ fÃ¥ lojale Â«under rÃ¥des foretaket
+   til Ã¥ skape en tilstrekkelig stor innbilt forskjell mellom sitt
+   eget og andre varemerker.Â»
+
+NÃ¥r alle eller nesten alle markedsfÃ¸rere benytter slike teknikker
+vanskeliggjÃ¸res forbrukerrasjonelle og frie valg. En viktig grunn for
+Ã¥ innfÃ¸re angrefristsystemet var at Â«kjÃ¸perne befinner seg i en
+uforberedt situasjon uten mulighet til Ã¥ sammenligne pris og kvalitet
+ved konkurrerende produkterÂ».  Stortingets administrasjonskomite ga
+sin tilslutning til denne begrunnelse i innstillingen om
+lovforslaget.9){footnote}
+
+De oppsÃ¸kende salgsformene som dÃ¸rsalg, selskapssalg og salg pÃ¥
+arbeidsplassen bygger pÃ¥ en fysisk, en fÃ¸lelsesmessig og en
+skinninnskrenkning av valgmulighetene.  Potensielle kjÃ¸pere fÃ¥r
+vanligvis kort tid til Ã¥ fatte sin beslutning, samtidig som
+salgstilbudene ofte framstilles som unike i pris og
+kvalitet. Mulighetene til Ã¥ analysere egne behov og Ã¸nskemÃ¥l i forhold
+til egne ressurser og til planlegging ar husholdets Ã¸konomi blir
+begrenset. Samtidig er de flaste salgstilbudene sjelden sÃ¥ permanente
+at husholdene kan planlegge med dem for sine innkjÃ¸p.
+
+Jonsson: beskrivelse blir langt pÃ¥ vei bekreftet av funnane i kapittel
+6. Halvdelen av kjÃ¸perne sa at de ikke hadde bestemte planer om Ã¥
+kjÃ¸pe varen pÃ¥ forhÃ¥nd. Av dem som oppga at kjÃ¸pet var planlagt, sa
+bare 42 pst. at de foretok pris og kvalitetssammenligning med
+tilsvarende produkter annet sted. For dem som ikke hadde planlagt
+kjÃ¸pet sank denne andelen til 19 pst. NÃ¦r halvdelen av kjÃ¸perne, 46
+pst., kan ikke bekrefte at de ville kjÃ¸pt varen igjen om de fikk
+tilbudet en gang til og igjen kunne velge.
+
+For direktesalgsformene kan en argumentere med at dersom forbrukeren
+av egen fri vilje handler impulsivt eller pÃ¥ arnen mÃ¥te uoverlagt, er
+det den enkeltes suverene sak alene. En ting er at hver enkelt kan
+foreta impulsive kjÃ¸p, det er noe helt annet bevisst Ã¥ foranledige
+slik atferd hos andre.  MarkedsfÃ¸ringstiltak som sÃ¸ker Ã¥ fremkalle
+slike handlinger er ikke nÃ¸ytrale i forhold til hvordan forbrukeren
+skal opptre.10){footnote}
+
+Ved Ã¥ bruke vanlige forretninger vil vanligvis forbrukerne kunne
+skaffe seg en bedre oversikt over produkttilbudet, priser og
+betalingsmuligheter. Tidspresset og kjÃ¸psforventningene fra selger vil
+nok vÃ¦re mindre, slik at ogsÃ¥ alternativet ikke-kjÃ¸p kan bli mer reelt
+vurdert. Ikke-kjÃ¸p kan i mange tilfelle vÃ¦re riktigere for det enkelte
+hushold. SÃ¦rlig gjelder dette der man vurderer utskifting av produkter
+som fremdeles fyller sin funksjon i husholdet.11){footnote}
+
+
+DÃ¸rsalg, selskapssalg, salg pÃ¥ arbeidsplassen og telefonsalg bygger pÃ¥
+oppsÃ¸kende, personlige henvendelser. Disse tilbudene har forbrukerne
+ikke bedt om og de griper direkte inn i privatlivet. Dette impliserer
+at tiltak mot uanmodet, oppsÃ¸kende, personlig salg kanskje bÃ¸r vÃ¦re
+strengere enn for andre salgsformer som omfattes av definisjonen
+Â«utenfor fast salgsstedÂ». Forbud synes nÃ¦rmere enn fragÃ¥elsesrett for
+slike oppsÃ¸kende salgsformer. Dette synspunktet forsterkes av at den
+alt overveiende del av forbrukerne i undersÃ¸kelsen er skeptiske eller
+meget skeptiske til dÃ¸rsalg, selskapssalg og telefonsalg.
+
+BÃ¥de dÃ¸rsalg og selskapssalg skjer ved demonstrasjon og bestilling i
+et hjem. Ved omsetning av f.eks. stÃ¸vsugere vil den fÃ¸rste kontakten
+ikke bare ha som formÃ¥l Ã¥ avslutte et salg, men alternativt Ã¥ inngÃ¥ en
+avtale om en demonstrasjon av produktet for de berÃ¸rte
+husstandsmedlemmer.  NÃ¥r selgeren fÃ¸rst er inne, vil mange forbrukere
+kunne oppfatte det slik at denne har krav pÃ¥ endel av den gjestfrihet
+som tradisjonelt ska! vises fremmede som kommer pÃ¥ besÃ¸k.
+Gjestfriheten omfatter blant annet Ã¥ vÃ¦re hÃ¸flig i forholdt til
+gjestens synspunkter og vurderinger. Gjestfriheten omfatter kanskje
+ogsÃ¥ oppfatninger at det ar gjesten selv som skal ta initiativet til Ã¥
+bryte opp. Det er viktig for selgeren Ã¥ komme inn i hjemmet for Ã¥ fÃ¥
+tilgang til den mulighet gjestfrihetsnormene gir for Ã¥ avslutte et
+salg.
+
+Ved selskapssalg er forholdet vertskap/innbudt gjest satt i system.
+Der blir man vanligvis invitert til et venninnelag, med en vel
+organisert presentasjon av produktet som skal selges og utfylling av
+bestillingslister for hver deltaker.  Med utgangspunkt i det sosiale
+nettverket fortsetter organiseringen av nye selskapssalg.  Av
+vennehensyn er det ofte vanskelig Ã¥ si nei til en invitasjon og det er
+hyggelig Ã¥ treffe venner igjen. Samtidig kan man vanskelig nekte den
+som er vertinnen for anledningen, en fordel av arrangementet.
+
+Kommersiell bruk av private sosiale nettverk (vennskapsbÃ¥nd) og
+utnytting av normer for gjestfrihet bÃ¸r vÃ¦re sterkt begrenset om fri
+konkurranse om pris og kvalitet skal vÃ¦re de viktigste
+konkurransefaktorene.  Slik bruk begrenser forbrukernes suverenitet og
+mÃ¥ sies Ã¥ vÃ¦re i strid med viktige premisser for fri konkurranse, at
+pris og kvalitet skal vÃ¦re de viktigste konkurransefaktorer.
+Forbrukerombudsmannen har tatt Â«forbehold om at dersom den fremtidige
+utvikling av denne salgsformen tilsier det, vil saken kunne bli tatt
+opp pÃ¥ nytt i hele sin bredde.Â»12){footnote}
+
+OppsÃ¸kende personlig salg krever vanligvis mange kontakter fÃ¸r en
+finner frem til mulige kjÃ¸pere. For mange produktgrupper blir
+salgskostnadene som skal belastes hvert enkelt kjÃ¸p hÃ¸y. Kontaktprisen
+vil variere etter produkt og omsetningsform.
+
+For bÃ¸ker er prisen ofte den samme ved dÃ¸rsalg som i bokhandel. Dette
+reiser et annet spÃ¸rsrÃ¥l: Er dat rimelig at omsetningskostnadene ikke
+fÃ¸lger omsetningsformen? Forbrukerne fratas da muligheten til selv Ã¥
+handle der omsetningskostnadene er lavest ned de prisfordeler det
+skulle gi.
+
+BÃ¸ker selges ogsÃ¥ ofte pÃ¥ avbetaling uten tillegg i prisen. Dette
+betyr i realiteten at merkostnadene ved avbetaling betales av alle
+kjÃ¸pere, enten de betaler kontant eller ikke. Om en ser det som et mÃ¥l
+at Ã¥ virke for kontant betaling fremfor kredittkjÃ¸p finner en her det
+motsatte forhold: Det blir dyrere Ã¥ betale kontant enn Ã¥ dele
+betalingen over tid. Og jo lengre nedbetalingstid - desto mer lÃ¸nnsomt
+i et samfunn med prisstigning og priskompensasjon i inntekten. BÃ¥de
+avbetaling uten tillegg og samme pris ved dÃ¸rsalg som i bokhandel er
+salgsargumenter ved boksalg.
+
+En kan ikke se bort fra at direktesalget dekker et behov, for
+forbruksare utover i distriktene og kan bety en velkommen konkurranse
+for de stedlige selgere. Lovutvalget pekte Â«imidlertid pÃ¥ at behovet
+for direktesalg kan synes mindre pÃ¥trengende med vÃ¥r tids
+kommunikasjoner enn tidligere. Det kan videre anfÃ¸res at
+dÃ¸rsalgsvirksomheten av lÃ¸nnsomhetshensyn kanskje er nest utbredt der
+behovet skulle vÃ¦re minst, nemlig i byer og tettsteder.Â»13){footnote}
+Kapittel 5 viser at forbrukere i spredttygde omrÃ¥der er like skeptiske
+til dÃ¸rsalg som folk bosatt i andre omrÃ¥der. BesÃ¸ksfrekvensene er
+hÃ¸yest i blokker og leiegÃ¥rder i tettbebygde omrÃ¥der. - BÃ¸ker og
+stÃ¸vsugere er de vanligste varetilbud ved dÃ¸rsalg. Det er produkter
+som de fleste forbrukere kan skaffe seg pÃ¥ annen mÃ¥te.
+
+KjÃ¸p lokalt vil gi forretninger i nÃ¦rmiljÃ¸et et bedre Ã¸konomisk
+underlag for sin virksomhet. For Ã¥ sikre et fast og variert tilbud av
+varer og tjenester lokalt, mÃ¥ husholdningene handle i sitt nÃ¦rmiljÃ¸.
+Direktesalgsomsetningen kommer vanligvis pÃ¥ tvers av dette Ã¸nskemal.
+
+I de generelle merknadene til utkastet til ny handelslov er ogsÃ¥
+handel utenom fast salgsted til forbrukerne vurdert.14){footnote} Det
+pekes sÃ¦rlig pÃ¥ hensynet til
+
+ * forbrukernes interesser knyttet til selve salgsvirksomheten
+ * forbrukernes og den stasjonÃ¦re handels interesse av Ã¥ opprettholde
+   en stabil butikkstruktur
+ * produsenter og andre omfÃ¸rselshandlende
+ * generelle samfunnsinteresser for Ã¸vrig
+
+Hovedkonklusjonen er at
+
+[quote]
+____
+Â«vareforsyningen til forbrukerne primÃ¦rt bÃ¸r baseres pÃ¥ stasjonare
+utsalassteder. Stedbunden handel har viktige miljÃ¸kvaliteter og
+medfÃ¸rer en stabilitet i lokalsamfunnet som omfÃ¸rselhandel
+mangler. OmfÃ¸rselhandel fratar den stasjonÃ¦re handel omsetning den
+sÃ¥rt kunne trenge.
+
+I sin hovedutredning - NOU 1977:9 Â«Varehandelen, forbrukerne o
+samfunnetÂ» - foreslo Konsentrasjon utvalget (Utvalget til Ã¥ utrede
+konsekvensene av konsentrasjonen innen varehandelen) innskrenkninger
+og nÃ¦rmere regulering av omfÃ¸rselshandelen. Premissene den gangen var
+de samme som de ovennevnte. Standpunktet ble fulgt opp i St.meld.
+nr. 70 (1977-78) Â«Om dagligvarehandelenÂ» som Stortinget vÃ¥ren 1979 ga
+sin tilslutning til.
+
+De aller fleste hÃ¸ringsinstansene til departementets diskusjonsnotat
+om handelslov, uttalte at adgangen til Ã¥ drive omfÃ¸rselshandel til
+forbrukerne burde innskrenkes.
+____
+
+I den grad handel utenom fast utsalqssted skal vÃ¦re tillatt, bÃ¸r det
+tas utgangspunkt i forbrukernes behov for Ã¥ ha rimelig tilgang til et
+fullverdig varetilbud. Av hensynet til nÃ¦rmiljÃ¸et og
+kontrollmuligheter, bÃ¸r stasjonÃ¦re omfÃ¸rselsformer
+foretrekkes.Â»15){footnote}
+
+En hovedbegrunnelse for innfÃ¸ring av angrefristsystemet var at Â«det i
+markedet opererer en rekke mindre seriÃ¸se foretak som kan drive med
+usmakelige forretningsmetoderÂ».16){footnote} Sammenstillingen av
+undersÃ¸kelsens funn i kapittel 9 viser at dagens angrefristsystem i
+liten grad direkte kan bidra til en sanering av direktesalgsbransjen.
+Dette systemet garanterer ikke at Â«de selgere som ikke klarer seg i
+konkurransen uten bruk av utilbÃ¸rlige salgsmetoder vil mÃ¥tte innstille
+sin virksomhet eller slÃ¥ inn pÃ¥ endre veierÂ» (MÃ¥l 3). SÃ¦rlig vil
+betydningen vÃ¦re minimal for firmaer eller selgere som bare er i
+virksomhet et kortere tidsrom. - En sanering vil best kunne sikres ved
+et forbud. En tidsbestemt godkjenningsordning for firmaer og selgere
+er ogsÃ¥ et mulig alternativ.
+
+FragÃ¥elsesretten mÃ¥ sies Ã¥ ha en begrenset betydning og en selger som
+mÃ¥tte Ã¸nske det, kan svekke den ytterligere. En slik svekking er Ã¥ la
+vÃ¦re Ã¥ informere kjÃ¸peren om angreretten. Det kan i dag gjÃ¸res uten
+sÃ¦rlige konsekvenser. Bare en liten del av kjÃ¸perne, ogsÃ¥ av de
+misfornÃ¸yde, vender seg til selgerfirmaene. Selv med praktisering av
+en liberal fragÃ¥elsesrett i hvert firma, vil de fleste norske
+forbrukere stÃ¥ ved de dokumenter de har satt sine navn pÃ¥.
+UndersÃ¸kelsen etterlater liten tvil pÃ¥ dette punkt: Mer enn 2 av 3
 stÃ¥r ved sin bestilling selv om de gir uttrykk for misnÃ¸ye.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-lit forlud vil leage beslag pÃ¥ minst offentlige reassurer.
-OppfÃ¸lgingen krever minimal innsats. Dat blir i liten grad nadvendig ned
-spesielle informÂ»sjonstiltal:, gqockjenningsordninger eller oppfÃ¸laina av at
-:elgere overholder sin opplysningsplikt. Forbrukerorganene vil ikke fÃ¥
-henvendelser i klagesaker pÃ¥ dette omrÃ¥det. HÃ¥ndhevelsen av et generelt forbud
-vil ktinne tillegges den lokale lokale politimyndighet. De lokale
-forretninasinnehavere vil sikkert vÃ¦re interessert i at forbudet overholdes, og
-aktivt bidra til det. Mulighetene til Ã¥ omgÃ¥ et forbud mot oppsÃ¸kende personlig
-salgsvirksomhet vil ogsÃ¥ vÃ¦re begrenset. Telefonsalget er forelÃ¸pig ikke sÃ¦rlig
-omfattende. Bare 8 pst. av husstandene er noen gang kontaktet pr. telefon.
-Telefonsalg kan skje fra fast salgssted, og omfattes dermed ikke av
-anorefristsystemet. Dette er en salgsform forbrukerne i undersÃ¸kelsen er sÃ¦rlig
-skeptiske til. Salgsformen air forbrukerne et meget begrenset
-informasjonsunderlag for et kjÃ¸p. De personlige oppsÃ¸kende salgsformene er lagt
-utenfor fast salassted. Telefonsalg og telefonreklame kan imidlertid skje
-personlig eller automatisk fra et fast salgssted. Det er en enkel teknisk
-oppgave Ã¥ kople utstyr til en telefon som slÃ¥r telefonnumre og spiller inn
-svar. Det er ingen tekniske hindringer for at utstyret kar omfatte et minne
-slik at opprinaning fortsetter helt til hele salgsbiidskapet er avsÂ»ilt hos
-forbrukeren. Ved telefonsalg kan selgere nÃ¥ et betydelig antall hushold, og
+
+Et forbud vil legge beslag pÃ¥ minst offentlige reassurer.
+OppfÃ¸lgingen krever minimal innsats. Dat blir i liten grad nÃ¸dvendig
+ned spesielle informasjonstiltak, godkjenningsordninger eller
+oppfÃ¸lging av at selgere overholder sin opplysningsplikt.
+Forbrukerorganene vil ikke fÃ¥ henvendelser i klagesaker pÃ¥ dette
+omrÃ¥det. HÃ¥ndhevelsen av et generelt forbud vil kunne tillegges den
+lokale lokale politimyndighet. De lokale forretningsinnehavere vil
+sikkert vÃ¦re interessert i at forbudet overholdes, og aktivt bidra til
+det. Mulighetene til Ã¥ omgÃ¥ et forbud mot oppsÃ¸kende personlig
+salgsvirksomhet vil ogsÃ¥ vÃ¦re begrenset.
+
+Telefonsalget er forelÃ¸pig ikke sÃ¦rlig omfattende. Bare 8 pst. av
+husstandene er noen gang kontaktet pr. telefon.  Telefonsalg kan skje
+fra fast salgssted, og omfattes dermed ikke av angrefristsystemet.
+Dette er en salgsform forbrukerne i undersÃ¸kelsen er sÃ¦rlig skeptiske
+til.  Salgsformen air forbrukerne et meget begrenset
+informasjonsunderlag for et kjÃ¸p.
+
+De personlige oppsÃ¸kende salgsformene er lagt utenfor fast salgssted.
+Telefonsalg og telefonreklame kan imidlertid skje personlig eller
+automatisk fra et fast salgssted. Det er en enkel teknisk oppgave Ã¥
+kople utstyr til en telefon som slÃ¥r telefonnumre og spiller inn
+svar. Det er ingen tekniske hindringer for at utstyret kar omfatte et
+minne slik at oppringning fortsetter helt til hele salgsbudskapet er
+avspilt hos forbrukeren.
+
+Ved telefonsalg kan selgere nÃ¥ et betydelig antall hushold, og
 kontaktprisen blir lavere enn om forbrukerne skal oppsÃ¸kes personlig.
-Selgsformen har becrenset omfang i dal, men kan ekspandere betydelig. De samme
-innvandinger som er reist mot personlig salg utenfor fait salgssted har
-ayldiahet ogsÃ¥ fo- telefonsalg. Et forbud for denne salgsformen hÃ¸r kune
-vurderes uavhen1ia av de salgsformer som foregÃ¥r utenfor fast salgisted.
-Ettersom salgsformen forelÃ¸p q har et helt bearenset omfang vil
-skadevirkningene av et forbud bli begrenset. 325, Med forslaget om "kjÃ¸pefr>d"
-reiser Adler-Karlsson spÃ¸rsmÃ¥let om ikke kjÃ¸peren alltid skal ha initiativet
-til en transaksjon og at forsÃ¸k fra selgeren pÃ¥ Ã¥ stimulere til kjÃ¸p skal vyre
-ulovlige.17) I begrunnelsen for forslaget vises det til de generelle
-samfunnspolitiske argumenter som kjennes fra diskusjonen om kommersiell
-kultureil pÃ¥virkning og konsekvensene av den Ã¸konomiske vekst som har preget
-60- og 70-Ã¥rene. I tilleagq kommer uheldige Ã¸konomiske konsekvenser for det
-enkelte hushold. I kapittel 5 viste vi at hele 40 pst. av forbrukerne
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-134 i hovedsak var for at direktesalgsformene skulle forbys. Denne
-sverfordelinger gir i sea selv ikke grunnlag for Ã¥ tolke matÂ»rialet sÃ¥ langt
-som til Adler-Karlssons "kjÃ¸oefrÃ¸od". I diskusjonen om forbud hÃ¸rer imidlertid
-ogsÃ¥ samfunnspolitiske argumenter med. SE, Argumenter m 0 t direktesalc, 01
-sÃ¦rlig mot de oppsÃ¸kande personlig? salgsfermene kan opnsummeres slikt For
-mange procuktcerupper begrenser direktesalgsformene ofte forbrukernes mulighet
-til Ã¥ analysere og pricritere eane behov og Ã¸nskemÃ¥l i forhold til eane
-ressurser og til Ã¥ fatte velbegrunnede kjÃ¸rsbeslutninger* Direktesalg
-innskrenker og vanskeliggjÃ¸r forbrukernes valg. Ut ira et forbrukersyn bÃ¸r
-kommersiell bruk av private sosial? nettverk(vennskapsbÃ¥nc) oa normer for
-ajestfrihet vÃ¦re sterkt beorenset. For mange prodiktarupper blir kontaktprisen
-som mÃ¥ belastes hvart enkelt kjÃ¸p hÃ¸y. Innsparinaen for forbrukern> i forhold
-til kjÃ¸p fra fast uts;lassted bl r dermed begrenset. Stecbunden han fel har
-viktige miljÃ¸kvaliteter og redfÃ¸rer en stabilitet i lokalsamfunnet som
-directesalg mat gler. Dette salget fratar den stasjonÃ¦re han''el omsetning den
-sÃ¥rt kunne trenve. Forb ukerne i ndersakelsen er generelt skeptiske til 'e
-aktuellÂ» salgsformene. Et flertall mener at tvlefonsalg bÃ¸r forbys. Ut fa
-funnene i undersÃ¸kelsen, slik de er gjen :itt i kapittel 9, mÃ¥
-anarefristsystemet sies Ã¥ bidra lite c'irekte til begrensningen av util Ã¸rlige
-salgsmetoder. Et forbud vil vÃ¦re mer >ffektivt. Tele onsalg har forelÃ¸pir et
-begrenset omfang 9a br kunne stanses uten ulemper for praktisk talt alle
-parter. 33. Jirel tesalg, oa sÃ¦rlig direktesalg uten kontant eta. ing, er et
-bidrag til hÃ¸yere privat forbruk, ve om ut fra kor:- og langsiktige
-sammfunnshensyn ikke er uproblematisk. ?
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-w 10.2.2 Argumenter.motinnfÃ¸rinc. av et forbud Det viktigste
-argumentet mot innfÃ¸ring av et forbud mot direktesalg er selvfÃ¸lgelig at en
-fragÃ¥elsesrett vil k'nne lette eller kanskje lÃ¸se problemene ved direktesalg.
-Lovutvalget mente at den lÃ¸sning de foreslo og sÃ¦rlig innfÃ¸ringen av skriftlige
-rettiyhetsopplysninger kan medvirke til at kundene i stÃ¸rre grad vil reagere
-overfor avtaler de egentlig ikke Ã¸nsker Ã¥ innaÃ¥ og dermed bidra til Ã¥ gjÃ¸re
-angrefristsystemet mer effektivt, samtidig som det kan drive selgerne til Ã¥
-utvise stÃ¸rre forsiktighet i valg av metoder.18) *. Enten virkningene av
-anarefristloven er direkte eller indirekte, kan det hevdes at antallet
-probleratiske kjÃ¸p og mindre seriÃ¸se firmaer og salgerâ nÃ¥ er sÃ¥ lite at det
-ikke er nÃ¸dvendig med noe generelt forbud: De generelle mÃ¥lene for tiltak>t nÃ¥s
-bedre ved en revisjon av loven enn med et forbud. Et gen:relt forbud mot
-direktesalg ville ramme de seriÃ¸ og hederlige selgere og sette bom for en
-salgsv:rksomhet som har vÃ¦rt drevet her i landet i mang: Ã¥r pÃ¥ en stort sett
-tilfredsstillende mÃ¥te.1<) Direkte:alg oir Ã¥arbeidsmuligheter pÃ¥ hel- oc deltid
-fol mange mennesker, og hensynet til disse r Ã¥ ogsÃ¥ tel.e mec. 41. Fordel:
-1e for forbrukerne ved omfÃ¸rselshandel og borttir ring er sÃ¦rlig at slike
-omsetningsformer kan rejresentere :t nyttig og nÃ¸dvendig tilskudd til
-vareforsyning:n fra den stasjonÃ¦re handel. Varemangelen kan "Ã¦re cvnerell (fÃ¥
-eller ingen butikker i distri:tet) oller vÃ¦re begrenset til visse varetyper.
-Ferskvaretilbudet kan f.eks. mange steder vÃ¦re dÃ¥rlia. Andre steder mangler
-butikktilbud pÃ¥ forskjellige 'tstyrsvarer, spesialvarer eller kapitalvarer. -
-DÃ¸rsalg og lignende salgsformer kan dessuten by pÃ¥ p-aktiske fordeler; man
-slipper Ã¥ oppsÃ¸ke butikk, fir varen skikkelig i Ã¸yensyn og eventuelt
-demonstrert, og oppnÃ¥r levering "pÃ¥ dÃ¸ra".20) I Forslaget til ny handelslov er
-konklusjonen at all handel tenom fast salgssted er avhenuig av kommunal
-tillatelse i den kommune hvor handelen skal foregÃ¥. - FÃ¸lgende former for
-omfÃ¸rselshandel til forbrukere er foreslÃ¥tt generelt tillntt i lovforslaget:21)
-42. - Handel fra produksjonssted - Sala av egne og innkjÃ¸dote jord-, Skoa- og
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-136 hagebruksprodukter utenom fast salosted fra produsenter Salg
-av jord-, skog og hagebruksprodukter 09 naturprodukter som ville urterybÃ¦r,
-blomster O.L. ved regulert torghandel fra oppkjÃ¸pere Sala av egen fangst ev
-fersk fisk og skalldyr fra fiskefartÃ¸v Handel utenom fast salgssted med bÃ¸ker,
-trykte skrifter, aviser, tidsskrifter o.l. 43. Salg av kunstgjenstander og
-brukskunst pÃ¥ itstillinger i dertil eonet lokale Salg av visse nÃ¦ringsmidler pÃ¥
-offentlige arranaementer (idrattstilstelninger, filmforestillinger osv.). De
-samme produkter, supplert med souvenirer, postkort og lignende smÃ¥artikler,
-skal ogsÃ¥ kunne selaes fri hoteller, severtningssteder, rutegÃ¥ende
-kommunikaisjonsmidler, nilitÃ¦rt omrÃ¥de oc pÃ¥ skip Hviike produktarupper vil
-kreve kommunal :illatelse?. I folge tabell 5.4 b ir det oftest 44. stÃ¸vsugere,
-mÃ¸bl:r, utstyr, parsienner, symaskiner, kjÃ¸k-enutstyr, smin! e4 parfyme,
-toalettar ikler og sko 45. Argumen ene mot generelt forbid kan oppsummeres
-slikt En f-agÃ¥elsesrett ved direktesalg er bedre egnet enn ot generelt forbur
-for Ã¥ lÃ¸se forbrukernes prob emer pÃ¥ direktes: lgsorrÃ¥det Et forbud vil ramme
-srriÃ¸se selgere OmfÃ¸ :selshandel og borttinring kan representere et nttig og
-nÃ¸dvendicr tilskudd til vareforsyningen for i usholdet
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-137 46. 10.3 Kan forbrukernes rettighetsoppfatninaer endres slik
-at de bedre svarer til eksisterenre lovgivning? Ett alternativ til forbud mot
-direktesalg er Ã¥ sikre at det allerede vedtatte angrefristsystemet virker som
-det skal. I Â«enerelle diskusjoner om forbrukerpolitiske tiltal blir bedre
-informasjon til forbruker og selger ofte fremhevet som mer hensiktsmessig enn
-lovpÃ¥bud. I dette avsnitt drÃ¸ftes om Ã¸kt informasjon om fragÃ¥elsesretten vil gi
-Â»t beire samsvar mellom mÃ¥lene for lovtiltaket oc virkningene i s*laerfirmaens
-ng for kjÃ¸perne. Te .ovkunnskapsnivÃ¥et blant kjÃ¸perne i undersÃ¸kelsen rar lavt?
-6 av 10 kjente enter ikke fristen eller hadde feilaktige oppfatninger av hvilke
-rattigheter den gir. Den skriftelige informasjonen via selgerne nÃ¥r i bearenset
-grad frer til dem som trenger den. Den muntlige selgerinforrasjonen om
-anarefrisen synes heller Ã¥ gjÃ¸re det lettere for selgerne Ã¥ sikre seq sin
-bestilling. 10.3.1 Bedretinformasjon vil selger For at kjÃ¸perne skal vite om
-sine rettigheter krever $ 4 at selgeren skal overlate "et formular som tydelia
-opplyser om kjÃ¸perens retter etter denne lov. TI boka "Angrefristlov og
-forbrukerkjÃ¸p" har Kristen Andersen, som var formann i angrefristlovutvalget,
-vurdert informasjonsplikten slik: $ 4 inneholder en bestemmelse som med ene ord
-fastslÃ¥r at det forhold at kjÃ¸perer ikke ved avtalens irngÃ¥else eller ordrens
-inngivelse har fÃ¥tt overlÃ¸tt det omtalte formular, simpelthen medfÃ¸rer at
-kjÃ¸peren ikke blir bundet ev kjÃ¸pet med nindre dette skulle bli oppfylt vec
-betaling av kjÃ¸pesummen i samsvar med $ 3. Et klarere vitnasbyrd om hvilken
-betyrnina en fylcdesajÃ¸rende orievtering om fragÃ¥elsesretten tillegges kan
-nepp: tenkes. I det hele er jeg personlig ikke i tvil om at man her stÃ¥r ved
-det punkt i angrefristloven som bÃ¥de prinsippielt og praktisk har krav pÃ¥
-stÃ¸rst oppmerksomhet f-a et forbrukerkjapssynspunkt. Det er lite vunnet ved Ã¥
-vedta rettsregler til beskyttelse av kjÃ¸pern >Â»i forbrukerkjÃ¸p dersom det ikke
-sÃ¸rges for at beskyttelsen kan omsettes til virkelighet. Men er: forutsetning
-for Ã¥ oppnÃ¥ det er blant annet at 'yndighetene oÃ¥r aktivt inn for at
-rettsreglenÂ» i lett tilgjengelig form bringes til kjÃ¸pernes kunnskap. Oq det
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-138 er nettopp dette som ar skjedd pÃ¥ nÃ¦rvÃ¦rende omrÃ¥de. 22) 50.
-Kapittel 7 viser at 70 pst. av kjÃ¸perne verken har regist-ert eventuell>
-skriftelige opplysninger eller har fÃ¥tt noen muntlig orienterina av selgeren.
-NÃ¥r bare 24 pst. av "jÃ¸perne har registrert skjemaet med
-angrefristopplysningene, mÃ¥ en gjennomgang av selgerfirmaenes praktisering av
-$4 anbefales. For det fÃ¸rste mÃ¥ en undersÃ¸ke om det pliktige
-opplysningsmaterialet foreligger og om det brukes. Som nevnt i kapittel 2 har
-svenske selgerfirmaer fÃ¥tt henvendelser om sitt skjemabruk. Hva er risikoen for
-relgerfirmaene ved Ã¥ ikke ai kjÃ¸perre de foreskrevne rettighetsopplysninger? -
-Konsekvensen er begrenset til at kjÃ¸pere kan heve kjÃ¸pet uavhengig av
-109-dagersfristen. Ut fra funnene i kapittel 9 benytter meget fÃ¥ kjÃ¸pere en
-slik mulighet. SÃ¥ fÃ¥ at bestemmelsen mÃ¥ "unne sies Ã¥ stgjÃ¸re en minimal risiko
-for det sankelte selgerfirma. pl Om oppl/sningene ikke er levert og kjÃ¸perÂ»:n
-vender seg til selgeren, har en ikke sikkerhet for at kjÃ¸derer fÃ¥r beskjed om
-at nevinasretten jelder ut over 10-daaersfristen. Om de pliktige ooplysningene
-er tryktet pÃ¥ et eget skjema og ikke pÃ¥ dat dokument kjÃ¸pere har undertegnet,
-vil selgeren kunne hevde at kjÃ¸paren har mottatt formularet. KjÃ¸peren kan mene
-de: motsatte og pÃ¥stand vil stÃ¥ mot pÃ¥stand. En lÃ¸sning ville vÃ¦re Ã¥ oÃ¥legge
-selgeren bevisbyrden for at ungrefristopplysningene er overlevert. Lovutvaget
-mente at det var vesentlig at opplysningene om kjÃ¸p >rens rettigheter ble
-inntatt i selve dokumenet der kjÃ¸peren satt sin forpliktede undersk "ift.
-For:alget ble fraveket i odelsti gsproposi::jonen. Beage lÃ¸sninger, eget skjema
-ag opplysn:nger i ordre- eller avtaleblanketten, ble tillatt. Grunnen var at
-beage lÃ¸sninger i like stor grad Ã¥ vÃ¦re egnet til Ã¥ pÃ¥kalle kjÃ¸perens SE
-oppmerksomhet. Ett argument mot Ã¥ innta opplysningene i ordre- eller
-avtaleblankettet er at kjÃ¸pere kan stÃ¥ sterkere i en pÃ¥stand mot
-pÃ¥stand-situasjon. Opplysningene kan vÃ¦re godt ajemt i slike blanketter. 63 En
-tilsidesettelse av opplysningsplikten kan rammes av markedslovens bestemmelse
-om "utilstrekkelig fremstilling". Finner Forbrukerombudsmannen at slik
-tilsidesettelse er "utilstrekkelia fremstilling", vil markedslovens
-sanksjonsnuligheter kunne benyttes. Risikoen ved Ã¥ unrlate Ã¥ gi
-rettighetsopplysningene vil ikke lenger kunne betegnes som liten.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-139 54. 10.3.2 Offentlig reitighetsinformasjon De begrensninger en
-finner for rettighetsinformasjon via selger, vil kunn> oppveies av en Ã¸kt
-informasjonsinnsats *ra offentlig side. Radio, aviser oc tidsskriftar har
-omtalt angrefristen oa forbrukerrÃ¥det har uigit en eaen brosjyre. Kapittel 7
-bekrefter at range forbrukere har registrert at det finnes en slik frist. De
-fleste mener ogsÃ¥ at "aviser og tidsskrifter" og "radio og fjernsyn" gjorde dem
-oppmerksom pÃ¥ denne fristen. Likevel finner vi feilkunnskap i samme omfang som
-lovkunnskap. NÃ¥r forbrukernes feilkunnskap er omfattende, vil en Â»kt
-innformasjonsinnsats mÃ¥tte baseres pÃ¥ Ã¥ endre forbrukernes oppfatninger.
-Informasjonsinnsatsen for Ã¥ endre oppfatninger mÃ¥ vanligvis vÃ¦re betydelig
-stÃ¸rre enn nÃ¥r en kan formidle fakta pÃ¥ omrÃ¥der der forbrukerne pÃ¥ forhÃ¥nd ikke
-har bestemt oppfatn nger.23) Resultatet av en slik Ã¸kt informasjonsinnsats
-behÃ¸ver likevel icke bli at lyvkunnskapsnivÃ¥et stiger. Lovkunnstapsniviet kan
-enten forbli uforandret eller sÃ¥ kan Ã¸kt iynsats bidra til Ã¥ aktualisere og
-fastlÃ¥se rtablarte, feilak:ige rettighetsoppfatninger. En Ã¸kt
-informasjonsinnsats om rettighetene i angrefristloven kan Â»pgsÃ¥ bidre til at
-det blir lettere for forbrukere som er i tvil Ã¥ bestemme sea for kjÃ¸p.24)
-Samtidig med informasjonen om rettigheter etter angrefristloven fÃ¥r forbrukere
-informasjoner om kjÃ¸psbetingelser fra Â»ostordrefirmaer, fra Domus/
-Samvirkelaget, fra IKEA og andre son pÃ¥ bestemte betingelser lar innfÃ¸rt
-returrett for mance Ã¥v sine produktar. Disse ordningen? er vanligvis gunstigere
-for kjÃ¸peren enn angrefrist- systemet. En rekke betingelser mÃ¥ vÃ¦re oppfylt for
-at forbrukerne skal kunre heve sitt kjÃ¸n eller sin bestilling. En betydelig del
-av budskapet mÃ¥ nmhandle rettigheter angrefristloven ikke gir* Den gjelder ikke
-i vanlire forretninger, den ajelder ikke ved kontant bet :liny og âidsfristen
-regnes ikke fra det tidspun!t varen lottas. Budskapet mÃ¥ bli komplisert. 57.
-Som vist i kapittel " kan vi stÃ¥ overfor flere alternative etterkjÃ¸rsforlÃ¸p som
-ikke innebÃ¦rer at misnÃ¸yde kjÃ¸pere aktivt sÃ¸rer rettighetsinformasjon.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-140 In kan ikke uten videre bynge pÃ¥ en enkel rasjonalitetsmodell
-for etterkjÃ¸rsatferden. lsanmen betyr dette at en Ã¸kt offentlig
-infornasjonsinnsa:s om dagens angrefristlov vanskelig kan tilrÃ¥s. Det tan ikke
-gis rimelig sikkerhet for a: lovkunnskapsnivÃ¥et vil bli sÃ¥ mye forbedret at det
-stÃ¥r i rim>lig forhold til ressursinnsatsen. En kan heller ikk: med sikkerhet
-si at en slik innsaisÃ¸kning vil vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for kjÃ¸perne. I en
-vurdering av en eventuell offentlig infornasjonsinnsats som suplement eller
-tillegg til selgerinformasjonen, mÃ¥ spÃ¸rsmÃ¥let fra kapittel 7 med: =- Fr det
-mulig at det ikke er forbrukernes oppfatning av en angrefrist omfatter som er
-ukorrekt, men at de rettiaheter loven gir er for snevre ut fra det som svÃ¦rt
-mange intervjuede anser som rirelic? fipÃ¸rsmÃ¥let om ancrefristsystemet kan
-forbedres omhandles i punkt 10.4. 10.3.3 Forslag Sor: et helt kortsiktig tiltak
-kan oppfÃ¸lgingen av den skriftlige selgerinsormasjon forbedres. Dette kan skje
-ved at faadepartementet gjennongÃ¥r selgerfirmaenes praksis og ser til at den
-svarer til krevene i lovbestemmelsene. En Ã¸kt generell offentlig
-rettiahetsinformas jon om angrefristloven u:over dagens nivÃ¥ foreslÃ¥s ikke
-gjennomfÃ¸rt: De; kan hverken gis sikkerhet for at lovkunnskapsnivÃ¥et vil bli sÃ¥
-mye forbedret at det stÃ¥r i rimelig forhold til kostnadsÃ¸kningen eller at en
-innsatsÃ¸kning vil vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for kjÃ¸perne. 10.4
-Hvordankan en. fragÃ¥alsesrett forbedres? PÃ¥ hvilke punkter kar
-angrefristsystemet trenge en revisjon? Svaret nÃ¥ omfatte en rekke
-enkeltforslaa. Forslagene kan omfatt23 - fristens starttidspunkt og lengde, -
-kjÃ¸perbekreftet bestilling, - skillet mellom :ontant- og kredittkiÃ¸p, - skillet
-mellom varer og tjenester, - utvicet forbrukarkjÃ¸psbegrep, - angre- og
-bvtterett ved andre salgs'ormer og - tillatelser
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-141 6). 10.4.1 Eristens.starttidspunptt o9. len:ide fristens
-starttidspunkt. Fristen regnes frÃ¥ den dig kjÃ¸peren inrgikk avtalen eller innga
-ordren. Den stÃ¸rste gruppen bÃ¥de i det representative utvalet 07 blant kjÃ¸perne
-mente at fristen lÃ¸p fra det t dspiunkt varen ble mottatt. 41 ost. av kjÃ¸perne
-mottok varen mer enn 10 dager etter bestillingen. Ved henvendelse om
-avbestillina kontaktet nange selceren etter utlÃ¸pet av 10- daqgersperioden.
-Kunne fristen i stedet regnes fra varemottaket? KjÃ¸peren ville da fÃ¥ bedre
-mulighet og tid til Ã¥ vurdere om selgerens produktbeskrivelse og
-kjÃ¸psbetindelser stemmer med forventningene. Vil en slik ordning vÃ¦re til
-vesentlig uldmpe for selgeren? 6l. Postordrefirmaer har lenge praktisert en
-ordning med en bestemt frist reanet fra den dag varen ble mottatt. kÃ¸rst nÃ¥r
-denne fristen utlÃ¸per mÃ¥ kjÃ¸peren hÃ¸ bestemt seg. At denne ordninuen er innfÃ¸r:
-og beholdt mÃ¥ tas som en bekrefte!se pÃ¥ at den er bedriftsÃ¸kononisk lÃ¸nnsom.
-Returordnirger ved postordre og hjemlÃ¥n ved kjÃ¸p av utstyrsvarer fra
-forretninger kan ogsÃ¥ vÃ¦re en fordel for selgeren. Mulige kjÃ¸pere kan :'Ã¥ et
-inntrytk av Ã¥ fÃ¥ en service eller en grat: sytelse som en spesiell tillit.
-Denne tiliten kar forplikte. Om produktet ikke beholâes, kan alternativet bli
-kjÃ¸p av et annet rroduk!. hos samme selger. Ikke- kjÃ¸p oc kjÃ¸p hos :ndre
-selgere kan bli mindre aktuelt. OgsÃ¥ tak!nemlivhet for Ã¥ benytte selgerens tid
-vec personlig salg kan inngi slike forpliktelser 291. 62. I 1966 Ittalte Der
-norske forleagerforening at "det hadde vÃ¦rt nÃ¸dvendig Ã¥ oppfordre vÃ¥re
-medlemmer til Ã¥ imrÃ¸mme en annullasjonsrett og denne er nÃ¥ innfÃ¸rt av alle
-stÃ¸rre verkselgende forlag". Da anorefr .stloven trÃ¥dte i kraft hadde denne
-retten vÃ¦rt prektisert i 6 Ã¥r. Lovutredningen viser til at annulasjoner betyr
-svÃ¦rt lite for bokomsetning som foregÃ¥r ved dÃ¸rsalg.26) Direkteralasforbundet
-har i flere uttalelser til rorbruker- og administrasjonsdepartementet foreslÃ¥tt
-at fristens starttidspunkt flyttes fra bestillina- eller avtaletidspunktet til
-det tidspunktet varen mottas: Vi mener at det utvilsomt er uheldig at kunden
-bare skal fÃ¥ anledning til Ã¥ vurdere om selve kjÃ¸pet er fornuftig. Derfor bÃ¸r
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-angrefristloven gjelde fra den dagen varen blir levert. En slik
-endring av angrefristloven bÃ¸r fÃ¸re til en forstÃ¥else for at konsumenten har
-tilfredsstillende fordeler vel Ã¥ kjÃ¸pe gjennom dÃ¸rsalg/homeparty. 63. Forbundet
-har i en senere henvendelse reservert seg noe for bÃ¸ker. lin forskyvning av
-fristen kan medfÃ¸re at en konsument kan lese boken fÃ¸rst og siden innenfor 10
-daaers fristen returnere den. Lov itvalget vurderte ikke alternative lÃ¸sninger.
-De foreslo uten nÃ¦rmere begrunnelse at fristen "tidligst (kan) begynne Ã¥ gjelde
-fra besÃ¸ket hos kjÃ¸peren".27) Dette forslag ble fulgt av Justisdepartementet og
-i Stortinget. bÃ¥de kjÃ¸pernes lovkunnskapsoppfatninger og selyersidens egne
-vurderinger gir grunnlag for Ã¥ foreslÃ¥ at fristen regnes fra det tidspunkt
-kjÃ¸peren mottar varen. I undersÃ¸kelsen fÃ¥r 4 av 10 kjÃ¸pere varen levert etter
-10 dager.* 64. Fristens lengde I lonvproposisjoner gikk Justisdepartementet inn
-for en syv dagers frist blant annet fordi man Ã¸ns!:et Ã¥ ta hensyr til
-ukependlerne. Stortingets Administrasjonskorite viste at en syvdagers irist vil
-imidlertid vÃ¦re noe kort i de mer avsidesliggende strÃ¸k hvor det er postmannen
-som kommer og henter posten i hjemmene bare noen fÃ¥ dager i lÃ¸vet av ilken. Ved
-Ã¥ forlenge angrefristen vil flere av dem som arbeider ttenfor hjemstedet lencre
-tid ad aangen uten Ã¥ vÃ¦re 'ikependlere, nyte godt av loven. Komiteen er klar
-over at man ikke kan ha er sÃ¥ lang angrefrist at den passer for alle
-yrkestcategorier. Den er ogsÃ¥ klar over at en lary angrefrist kan medfÃ¸re visse
-ulenper for bide selgeren, som ikke vet om det blir noe av k Ã¸pet, og kjÃ¸peren,
-som i mange 65. tilfeller vil mÃ¥tte vente til angrefristens utlÃ¸p fÃ¸r han fÃ¥r
-varen. For sÃ¥ vidt gjelder kjÃ¸peren vil lomiteen peke pÃ¥ at leveringstiden ofte
-er flere uker likevel. Men til tross for disse betenke igheter mener komiteen
-at en utvidelse av angrefristen til 10 dager vil medfÃ¸re flere fordeler enn
-ulemper.28) Er !0 dager tilstrekkelig omrÃ¥dningstid for det enkelte hushold?
-66. Erfaringene fra Danma-k viser at mange klager fÃ¸rst fremsendes i
-forbindelse med at selgeren innleder
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-143 innkas:osak. En gjennom 1ang av sakene har videre etterl. tt
-det inntrykk a. mange av klegerne i disse sakene ikke ville makte :. trekke
-nytte av en angrefi ist som forutsett:r at de skal reagere aktivt overfor
-selgeren innen en viss frist og eventu-lt sikre seg bevis for dette.29) Vil en
-lengre frist for annullasjonsretten gjÃ¸re angrefristsystemet mer effektivt?
-Trinn 4, Reaneeksempel 2, Fig. 9.3, viser at 17 pst. av kjÃ¸pere kontakter
-selgeren etter 10 dager. PÃ¥ dette trinn utgjÃ¸r disse 17 pst. vel halvdelen av
-kjÃ¸perne. Denne fordeling tyder pÃ¥ at en utvidelse av fristen vil kunne gjÃ¸re
-systemet me effektivt. Et forslag blir da at fristen lÃ¸per til betalingen helt
-eller delvis var erlagt. Selv med en utvidels> av fristen, vil en likevel finne
-at mange forbr ikere ikke hever sin >estilling til tross for sin misnÃ¸ye og til
-tross for utilbÃ¸rlige salgsmetoder. 68. rorslag ved opprettholdelse av
-anyrefristsystemet bÃ¸r fristen regnes fra det tidspunkt kjÃ¸peren mottar varen.
-SpÃ¸rsmÃ¥let om Ã¥ utvide fristen til betaling helt eller delvis er erl=gt bÃ¸r
-vurderes.
+Salgsformen har begrenset omfang i dal, men kan ekspandere betydelig.
+De samme innvendinger som er reist mot personlig salg utenfor fast
+salgssted har gyldighet ogsÃ¥ for telefonsalg. Et forbud for denne
+salgsformen bÃ¸r kunne vurderes uavhengig av de salgsformer som foregÃ¥r
+utenfor fast salgsted.  Ettersom salgsformen forelÃ¸big har et helt
+begrenset omfang vil skadevirkningene av et forbud bli begrenset.
+
+Med forslaget om Â«kjÃ¸pefredÂ» reiser Adler-Karlsson spÃ¸rsmÃ¥let om ikke
+kjÃ¸peren alltid skal ha initiativet til en transaksjon og at forsÃ¸k
+fra selgeren pÃ¥ Ã¥ stimulere til kjÃ¸p skal vÃ¦re ulovlige.17){footnote}
+I begrunnelsen for forslaget vises det til de generelle
+samfunnspolitiske argumenter som kjennes fra diskusjonen om
+kommersiell kulturell pÃ¥virkning og konsekvensene av den Ã¸konomiske
+vekst som har preget 60- og 70-Ã¥rene. I tillegg kommer uheldige
+Ã¸konomiske konsekvenser for det enkelte hushold.  I kapittel 5 viste
+vi at hele 40 pst. av forbrukerne i hovedsak var for at
+direktesalgsformene skulle forbys. Denne svarfordelingen gir i seg
+selv ikke grunnlag for Ã¥ tolke materialet sÃ¥ langt som til
+Adler-Karlssons Â«kjÃ¸pefredÂ».  I diskusjonen om forbud hÃ¸rer imidlertid
+ogsÃ¥ samfunnspolitiske argumenter med.
+
+Argumenter *mot* direktesalg, og sÃ¦rlig mot de oppsÃ¸kande personlige
+salgsformene kan oppsummeres slikt
+
+ * For mange procuktgrupper begrenser direktesalgsformene ofte
+   forbrukernes mulighet til Ã¥ analysere og prioritere egne behov og
+   Ã¸nskemÃ¥l i forhold til egne ressurser og til Ã¥ fatte velbegrunnede
+   kjÃ¸psbeslutninger: Direktesalg innskrenker og vanskeliggjÃ¸r
+   forbrukernes valg.
+
+ * Ut fra et forbrukersyn bÃ¸r kommersiell bruk av private sosiale
+   nettverk(vennskapsbÃ¥nd) og normer for gjestfrihet vÃ¦re sterkt
+   begrenset.  For mange produktgrupper blir kontaktprisen som mÃ¥
+   belastes hvert enkelt kjÃ¸p hÃ¸y. Innsparingen for forbrukerne i
+   forhold til kjÃ¸p fra fast utsalgssted blir dermed begrenset.
+
+ * Stedbunden handel har viktige miljÃ¸kvaliteter og medfÃ¸rer en
+   stabilitet i lokalsamfunnet som direktesalg mangler. Dette salget
+   fratar den stasjonÃ¦re handel omsetning den sÃ¥rt kunne trenge.
+
+ * Forbrukerne i undersÃ¸kelsen er generelt skeptiske til de aktuelle
+   salgsformene. Et flertall mener at telefonsalg bÃ¸r forbys.
+
+ * Ut fra funnene i undersÃ¸kelsen, slik de er gjengitt i kapittel 9,
+   mÃ¥ angrefristsystemet sies Ã¥ bidra lite direkte til begrensningen
+   av utilbÃ¸rlige salgsmetoder. Et forbud vil vÃ¦re mer effektivt.
+
+ * Telefonsalg har forelÃ¸pig et begrenset omfang og bÃ¸r kunne stanses
+   uten ulemper for praktisk talt alle parter.
+
+ * Direktesalg, og sÃ¦rlig direktesalg uten kontant betaling, er et
+   bidrag til hÃ¸yere privat forbruk, noe som ut fra kort- og
+   langsiktige samfunnshensyn ikke er uproblematisk.
+
+==== Argumenter mot innfÃ¸ring av et forbud
+
+Det viktigste argumentet mot innfÃ¸ring av et forbud mot direktesalg er
+selvfÃ¸lgelig at en fragÃ¥elsesrett vil kunne lette eller kanskje lÃ¸se
+problemene ved direktesalg.  Lovutvalget mente at den lÃ¸sning de
+foreslo og sÃ¦rlig innfÃ¸ringen av skriftlige rettighetsopplysninger
+
+[quote]
+kan medvirke til at kundene i stÃ¸rre grad vil reagere overfor avtaler
+de egentlig ikke Ã¸nsker Ã¥ inngÃ¥ og dermed bidra til Ã¥ gjÃ¸re
+angrefristsystemet mer effektivt, samtidig som det kan drive selgerne
+til Ã¥ utvise stÃ¸rre forsiktighet i valg av metoder.18){footnote}
+
+Enten virkningene av angrefristloven er direkte eller indirekte, kan
+det hevdes at antallet problematiske kjÃ¸p og mindre seriÃ¸se firmaer og
+selgere nÃ¥ er sÃ¥ lite at det ikke er nÃ¸dvendig med noe generelt
+forbud: De generelle mÃ¥lene for tiltaket nÃ¥s bedre ved en revisjon av
+loven enn med et forbud.
+
+Et generelt forbud mot direktesalg ville ramme de seriÃ¸se og hederlige
+selgere og sette bom for en salgsvirksomhet som har vÃ¦rt drevet her i
+landet i mange Ã¥r pÃ¥ en stort sett tilfredsstillende
+mÃ¥te.19){footnote} Direktesalg gir arbeidsmuligheter pÃ¥ hel- oc deltid
+for mange mennesker, og hensynet til disse mÃ¥ ogsÃ¥ telle med.
+
+Fordelene for forbrukerne ved omfÃ¸rselshandel og bortinging er sÃ¦rlig
+at slike omsetningsformer kan representere et nyttig og nÃ¸dvendig
+tilskudd til vareforsyningen fra den stasjonÃ¦re handel.  Varemangelen
+kan vÃ¦re generell (fÃ¥ eller ingen butikker i distriktet) eller vÃ¦re
+begrenset til visse varetyper.  Ferskvaretilbudet kan for eksempel
+mange steder vÃ¦re dÃ¥rlig.  Andre steder mangler butikktilbud pÃ¥
+forskjellige utstyrsvarer, spesialvarer eller kapitalvarer. - DÃ¸rsalg
+og lignende salgsformer kan dessuten by pÃ¥ praktiske fordeler; man
+slipper Ã¥ oppsÃ¸ke butikk, fÃ¥r varen skikkelig i Ã¸yensyn og eventuelt
+demonstrert, og oppnÃ¥r levering Â«pÃ¥ dÃ¸raÂ».20){footnote}
+
+I Forslaget til ny handelslov er konklusjonen at all handel utenom
+fast salgssted er avhengig av kommunal tillatelse i den kommune hvor
+handelen skal foregÃ¥. - FÃ¸lgende former for omfÃ¸rselshandel til
+forbrukere er foreslÃ¥tt generelt tillatt i lovforslaget:21){footnote}
+
+ * Handel fra produksjonssted
+ * Salg av egne og innkjÃ¸pte jord-, skog- og hagebruksprodukter utenom
+   fast salgsted fra produsenter
+
+ * Salg av jord-, skog og hagebruksprodukter og naturprodukter som
+   ville urter, bÃ¦r, blomster og lignende ved regulert torghandel fra
+   oppkjÃ¸pere
+
+ * Salg av egen fangst av fersk fisk og skalldyr fra fiskefartÃ¸v
+
+ * Handel utenom fast salgssted med bÃ¸ker, trykte skrifter, aviser,
+   tidsskrifter og lignende
+
+ * Salg av kunstgjenstander og brukskunst pÃ¥ utstillinger i dertil
+   egnet lokale
+
+ * Salg av visse nÃ¦ringsmidler pÃ¥ offentlige arrangementer
+   (idrettstilstelninger, filmforestillinger og sÃ¥ videre). De samme
+   produkter, supplert med souvenirer, postkort og lignende
+   smÃ¥artikler, skal ogsÃ¥ kunne selges fra hoteller,
+   bevertningssteder, rutegÃ¥ende kommunikasjonsmidler, militÃ¦rt omrÃ¥de
+   og pÃ¥ skip
+
+Hvilke produktgrupper vil kreve kommunal tillatelse? I fÃ¸lge tabell
+5.4 blir det oftest
+
+ * stÃ¸vsugere,
+ * mÃ¸bler, utstyr, persienner,
+ * symaskiner,
+ * kjÃ¸kkenutstyr,
+ * sminke, parfyme, toalettartikler og
+ * sko
+
+Argumentene mot generelt forbud kan oppsummeres slikt:
+
+ * En fragÃ¥elsesrett ved direktesalg er bedre egnet enn et generelt
+   forbud for Ã¥ lÃ¸se forbrukernes problemer pÃ¥ direktesalgsomrÃ¥det
+ * Et forbud vil ramme seriÃ¸se selgere
+
+ * OmfÃ¸rselshandel og borttinging kan representere et nyttig og
+   nÃ¸dvendig tilskudd til vareforsyningen for i husholdet
+
+=== Kan forbrukernes rettighetsoppfatninger endres slik at de bedre svarer til eksisterende lovgivning?
+
+Ett alternativ til forbud mot direktesalg er Ã¥ sikre at det allerede
+vedtatte angrefristsystemet virker som det skal. I generelle
+diskusjoner om forbrukerpolitiske tiltal blir bedre informasjon til
+forbruker og selger ofte fremhevet som mer hensiktsmessig enn
+lovpÃ¥bud.
+
+I dette avsnitt drÃ¸ftes om Ã¸kt informasjon om fragÃ¥elsesretten vil gi
+et bedre samsvar mellom mÃ¥lene for lovtiltaket og virkningene i
+selgerfirmaer og for kjÃ¸perne.
+
+LovkunnskapsnivÃ¥et blant kjÃ¸perne i undersÃ¸kelsen var lavt: 6 av 10
+kjente enter ikke fristen eller hadde feilaktige oppfatninger av
+hvilke rettigheter den gir. Den skriftelige informasjonen via selgerne
+nÃ¥r i begrenset grad frem til dem som trenger den. Den muntlige
+selgerinformasjonen om angrefristen synes heller Ã¥ gjÃ¸re det lettere
+for selgerne Ã¥ sikre seg sin bestilling.
+
+==== Bedre informasjon via selger
+
+For at kjÃ¸perne skal vite om sine rettigheter krever Â§Â 4 at selgeren
+skal overlate Â«et formular som tydelia opplyser om kjÃ¸perens retter
+etter denne lovÂ».  I boka Â«Angrefristlov og forbrukerkjÃ¸pÂ» har Kristen
+Andersen, som var formann i angrefristlovutvalget, vurdert
+informasjonsplikten slik:
+
+[quote]
+____
+Â§Â 4 inneholder en bestemmelse som med ene ord fastslÃ¥r at det forhold
+at kjÃ¸perer ikke ved avtalens inngÃ¥else eller ordrens inngivelse har
+fÃ¥tt overlatt det omtalte formular, simpelthen medfÃ¸rer at kjÃ¸peren
+ikke blir bundet av kjÃ¸pet med mindre dette skulle bli oppfylt ved
+betaling av kjÃ¸pesummen i samsvar med Â§Â 3.  Et klarere vitnesbyrd om
+hvilken betydning en fyldesgjÃ¸rende orientering om fragÃ¥elsesretten
+tillegges kan neppe tenkes.
+
+I det hele er jeg personlig ikke i tvil om at man her stÃ¥r ved det
+punkt i angrefristloven som bÃ¥de prinsipielt og praktisk har krav pÃ¥
+stÃ¸rst oppmerksomhet fra et forbrukerkjÃ¸pssynspunkt. Det er lite
+vunnet ved Ã¥ vedta rettsregler til beskyttelse av kjÃ¸perne i
+forbrukerkjÃ¸p dersom det ikke sÃ¸rges for at beskyttelsen kan omsettes
+til virkelighet.  Men en forutsetning for Ã¥ oppnÃ¥ det er blant annet
+at myndighetene gÃ¥r aktivt inn for at rettsreglene i lett tilgjengelig
+form bringes til kjÃ¸pernes kunnskap. Og det er nettopp dette som
+har skjedd pÃ¥ nÃ¦rvÃ¦rende omrÃ¥de.22){footnote}
+____
+
+Kapittel 7 viser at 70 pst. av kjÃ¸perne verken har registrert
+eventuelle skriftelige opplysninger eller har fÃ¥tt noen muntlig
+orientering av selgeren.
+
+NÃ¥r bare 24 pst. av kjÃ¸perne har registrert skjemaet med
+angrefristopplysningene, mÃ¥ en gjennomgang av selgerfirmaenes
+praktisering av Â§4 anbefales. For det fÃ¸rste mÃ¥ en undersÃ¸ke om det
+pliktige opplysningsmaterialet foreligger og om det brukes. Som nevnt
+i kapittel 2 har svenske selgerfirmaer fÃ¥tt henvendelser om sitt
+skjemabruk.
+
+Hva er risikoen for selgerfirmaene ved Ã¥ ikke gi kjÃ¸perne de
+foreskrevne rettighetsopplysninger? - Konsekvensen er begrenset til at
+kjÃ¸pere kan heve kjÃ¸pet uavhengig av 109-dagersfristen. Ut fra funnene
+i kapittel 9 benytter meget fÃ¥ kjÃ¸pere en slik mulighet.  SÃ¥ fÃ¥ at
+bestemmelsen mÃ¥ kunne sies Ã¥ utgjÃ¸re en minimal risiko for det enkelte
+selgerfirma.
+
+Om opplysningene ikke er levert og kjÃ¸peren vender seg til selgeren,
+har en ikke sikkerhet for at kjÃ¸perer fÃ¥r beskjed om at hevingsretten
+gjelder ut over 10-dagersfristen. Om de pliktige opplysningene er
+trykket pÃ¥ et eget skjema og ikke pÃ¥ det dokument kjÃ¸pere har
+undertegnet, vil selgeren kunne hevde at kjÃ¸paren har mottatt
+formularet. KjÃ¸peren kan mene det motsatte og pÃ¥stand vil stÃ¥ mot
+pÃ¥stand.
+
+En lÃ¸sning ville vÃ¦re Ã¥ pÃ¥legge selgeren bevisbyrden for at
+angrefristopplysningene er overlevert.  Lovutvalget mente at det var
+vesentlig at opplysningene om kjÃ¸perens rettigheter ble inntatt i
+selve dokumentet der kjÃ¸peren satt sin forpliktede underskrift.
+Forsalget ble fraveket i odelstingsproposisjonen. Begge lÃ¸sninger,
+eget skjema og opplysninger i ordre- eller avtaleblanketten, ble
+tillatt.  Grunnen var at begge lÃ¸sninger i like stor grad Ã¥ vÃ¦re egnet
+til Ã¥ pÃ¥kalle kjÃ¸perens oppmerksomhet.
+
+Ett argument mot Ã¥ innta opplysningene i ordre- eller avtaleblankettet
+er at kjÃ¸pere kan stÃ¥ sterkere i en pÃ¥stand mot pÃ¥stand-situasjon.
+Opplysningene kan vÃ¦re godt gjemt i slike blanketter.
+
+En tilsidesettelse av opplysningsplikten kan rammes av markedslovens
+bestemmelse om Â«utilstrekkelig fremstillingÂ». Finner
+Forbrukerombudsmannen at slik tilsidesettelse er Â«utilstrekkelig
+fremstillingÂ», vil markedslovens sanksjonsmuligheter kunne
+benyttes. Risikoen ved Ã¥ unnlate Ã¥ gi rettighetsopplysningene vil ikke
+lenger kunne betegnes som liten.
+
+==== Offentlig rettighetsinformasjon
+
+De begrensninger en finner for rettighetsinformasjon via selger, vil
+kunne oppveies av en Ã¸kt informasjonsinnsats fra offentlig
+side. Radio, aviser og tidsskrifter har omtalt angrefristen og
+forbrukerrÃ¥det har utgitt en egen brosjyre. Kapittel 7 bekrefter at
+mange forbrukere har registrert at det finnes en slik frist. De fleste
+mener ogsÃ¥ at Â«aviser og tidsskrifterÂ» og Â«radio og fjernsynÂ» gjorde
+dem oppmerksom pÃ¥ denne fristen. Likevel finner vi feilkunnskap i
+samme omfang som lovkunnskap.
+
+NÃ¥r forbrukernes feilkunnskap er omfattende, vil en Ã¸kt
+informasjonsinnsats mÃ¥tte baseres pÃ¥ Ã¥ **endre** forbrukernes
+oppfatninger.  Informasjonsinnsatsen for Ã¥ endre oppfatninger mÃ¥
+vanligvis vÃ¦re betydelig stÃ¸rre enn nÃ¥r en kan formidle fakta pÃ¥
+omrÃ¥der der forbrukerne pÃ¥ forhÃ¥nd ikke har bestemte
+oppfatninger.23){footnote}
+
+Resultatet av en slik Ã¸kt informasjonsinnsats behÃ¸ver likevel ikke bli
+at lovkunnskapsnivÃ¥et stiger. LovkunnskapsnivÃ¥et kan enten forbli
+uforandret eller sÃ¥ kan Ã¸kt innsats bidra til Ã¥ aktualisere og
+fastlÃ¥se etablerte, feilaktige rettighetsoppfatninger.
+
+En Ã¸kt informasjonsinnsats om rettighetene i angrefristloven kan ogsÃ¥
+bidra til at det blir lettere for forbrukere som er i tvil Ã¥ bestemme
+seg for kjÃ¸p.24){footnote}
+
+Samtidig med informasjonen om rettigheter etter angrefristloven fÃ¥r
+forbrukere informasjoner om kjÃ¸psbetingelser fra postordrefirmaer, fra
+Domus/Samvirkelaget, fra IKEA og andre som pÃ¥ bestemte betingelser har
+innfÃ¸rt returrett for mange av sine produkter.  Disse ordningene er
+vanligvis gunstigere for kjÃ¸peren enn angrefristsystemet.
+
+En rekke betingelser mÃ¥ vÃ¦re oppfylt for at forbrukerne skal kunne
+heve sitt kjÃ¸p eller sin bestilling.  En betydelig del av budskapet mÃ¥
+omhandle rettigheter angrefristloven ikke gir: Den gjelder ikke i
+vanlige forretninger, den gjelder ikke ved kontant betaling og
+tidsfristen regnes ikke fra det tidspunkt varen mottas. Budskapet mÃ¥
+bli komplisert.
+
+Som vist i kapittel 9 kan vi stÃ¥ overfor flere alternative
+etterkjÃ¸psforlÃ¸p som ikke innebÃ¦rer at misnÃ¸yde kjÃ¸pere aktivt sÃ¸ker
+rettighetsinformasjon.
+
+En kan ikke uten videre bygge pÃ¥ en enkel rasjonalitetsmodell for
+etterkjÃ¸psatferden.
+
+Tilsammen betyr dette at en Ã¸kt offentlig informasjonsinnsats om
+dagens angrefristlov vanskelig kan tilrÃ¥s. Det kan ikke gis rimelig
+sikkerhet for at lovkunnskapsnivÃ¥et vil bli sÃ¥ mye forbedret at det
+stÃ¥r i rimelig forhold til ressursinnsatsen. En kan heller ikke med
+sikkerhet si at en slik innsatsÃ¸kning vil vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for
+kjÃ¸perne.
+
+I en vurdering av en eventuell offentlig informasjonsinnsats som
+supplement eller tillegg til selgerinformasjonen, mÃ¥ spÃ¸rsmÃ¥let fra
+kapittel 7 med: - Er det mulig at det ikke er forbrukernes oppfatning
+av hva en angrefrist omfatter som er ukorrekt, men at de rettigheter
+loven gir er for snevre ut fra det som svÃ¦rt mange intervjuede anser
+som rimelig? SpÃ¸rsmÃ¥let om angrefristsystemet kan forbedres omhandles
+i punkt 10.4.
+
+==== Forslag
+
+Som et helt kortsiktig tiltak kan oppfÃ¸lgingen av den skriftlige
+selgerinformasjon forbedres. Dette kan skje ved at fagdepartementet
+gjennomgÃ¥r selgerfirmaenes praksis og ser til at den svarer til
+krevene i lovbestemmelsene.
+
+En Ã¸kt generell offentlig rettighetsinformasjon om angrefristloven
+utover dagens nivÃ¥ foreslÃ¥s ikke gjennomfÃ¸rt: Den kan hverken gis
+sikkerhet for at lovkunnskapsnivÃ¥et vil bli sÃ¥ mye forbedret at det
+stÃ¥r i rimelig forhold til kostnadsÃ¸kningen eller at en innsatsÃ¸kning
+vil vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for kjÃ¸perne.
+
+=== Hvordan kan en. fragÃ¥alsesrett forbedres?
+
+PÃ¥ hvilke punkter kan angrefristsystemet trenge en revisjon? Svaret mÃ¥
+omfatte en rekke enkeltforslag. Forslagene kan omfatte:
+
+ * fristens starttidspunkt og lengde,
+ * kjÃ¸perbekreftet bestilling,
+ * skillet mellom kontant- og kredittkjÃ¸p,
+ * skillet mellom varer og tjenester,
+ * utvidet forbrukerkjÃ¸psbegrep,
+ * angre- og bytterett ved andre salgsformer og
+ * tillatelser
+
+==== Fristens starttidspunkt og lengde
+
+Fristens starttidspunkt.
+
+Fristen regnes fra den dag kjÃ¸peren inngikk avtalen eller innga
+ordren. Den stÃ¸rste gruppen bÃ¥de i det representative utvalget og
+blant kjÃ¸perne mente at fristen lÃ¸p fra det tidspunkt varen ble
+mottatt.  41 prosent av kjÃ¸perne mottok varen mer enn 10 dager etter
+bestillingen. Ved henvendelse om avbestilling kontaktet mange selgeren
+etter utlÃ¸pet av 10-dagersperioden.
+
+Kunne fristen i stedet regnes fra varemottaket?  KjÃ¸peren ville da fÃ¥
+bedre mulighet og tid til Ã¥ vurdere om selgerens produktbeskrivelse og
+kjÃ¸psbetingelser stemmer med forventningene. Vil en slik ordning vÃ¦re
+til vesentlig ulempe for selgeren?
+
+Postordrefirmaer har lenge praktisert en ordning med en bestemt frist
+regnet fra den dag varen ble mottatt.  FÃ¸rst nÃ¥r denne fristen utlÃ¸per
+mÃ¥ kjÃ¸peren ha bestemt seg. At denne ordningen er innfÃ¸rt og beholdt
+mÃ¥ tas som en bekreftelse pÃ¥ at den er bedriftsÃ¸konomisk lÃ¸nnsom.
+
+Returordninger ved postordre og hjemlÃ¥n ved kjÃ¸p av utstyrsvarer fra
+forretninger kan ogsÃ¥ vÃ¦re en fordel for selgeren.  Mulige kjÃ¸pere kan
+fÃ¥ et inntrykk av Ã¥ fÃ¥ en service eller en gratisytelse som en
+spesiell tillit.  Denne tilliten kan forplikte.  Om produktet ikke
+beholdes, kan alternativet bli kjÃ¸p av et annet produkt hos samme
+selger. Ikke-kjÃ¸p og kjÃ¸p hos andre selgere kan bli mindre aktuelt.
+OgsÃ¥ takknemlighet for Ã¥ benytte selgerens tid ved personlig salg kan
+inngi slike forpliktelser 24){footnote}.
+
+I 1966 uttalte De norske forleggerforening at Â«det hadde vÃ¦rt
+nÃ¸dvendig Ã¥ oppfordre vÃ¥re medlemmer til Ã¥ innrÃ¸mme en
+annullasjonsrett og denne er nÃ¥ innfÃ¸rt av alle stÃ¸rre verkselgende
+forlagÂ».  Da angrefristloven trÃ¥dte i kraft hadde denne retten vÃ¦rt
+praktisert i 6 Ã¥r. Lovutredningen viser til at annulasjoner betyr
+svÃ¦rt lite for bokomsetning som foregÃ¥r ved dÃ¸rsalg.26){footnote}
+
+Direktesalgsforbundet har i flere uttalelser til Forbruker- og
+administrasjonsdepartementet foreslÃ¥tt at fristens starttidspunkt
+flyttes fra bestilling- eller avtaletidspunktet til det tidspunktet
+varen mottas:
+
+[quote]
+Vi mener at det utvilsomt er uheldig at kunden bare skal fÃ¥ anledning
+til Ã¥ vurdere om selve kjÃ¸pet er fornuftig. Derfor bÃ¸r angrefristloven
+gjelde fra den dagen varen blir levert. En slik endring av
+angrefristloven bÃ¸r fÃ¸re til en forstÃ¥else for at konsumenten har
+tilfredsstillende fordeler vel Ã¥ kjÃ¸pe gjennom dÃ¸rsalg/homeparty.
+
+Forbundet har i en senere henvendelse reservert seg noe for bÃ¸ker. En
+forskyvning av fristen kan medfÃ¸re at en konsument kan lese boken
+fÃ¸rst og siden innenfor 10 dagers fristen returnere den.
+
+Lovutvalget vurderte ikke alternative lÃ¸sninger.  De foreslo uten
+nÃ¦rmere begrunnelse at fristen Â«tidligst (kan) begynne Ã¥ gjelde fra
+besÃ¸ket hos kjÃ¸perenÂ».27){footnote} Dette forslag ble fulgt av
+Justisdepartementet og i Stortinget.
+
+BÃ¥de kjÃ¸pernes lovkunnskapsoppfatninger og selgersidens egne
+vurderinger gir grunnlag for Ã¥ foreslÃ¥ at fristen regnes fra det
+tidspunkt kjÃ¸peren mottar varen. I undersÃ¸kelsen fÃ¥r 4 av 10 kjÃ¸pere
+varen levert etter 10 dager.
+
+Fristens lengde
+
+I lovproposisjoner gikk Justisdepartementet inn for en syv dagers
+frist blant annet fordi man Ã¸nsket Ã¥ ta hensyn til ukependlerne.
+Stortingets Administrasjonskomite viste at
+
+[quote]
+en syvdagers frist vil imidlertid vÃ¦re noe kort i de mer
+avsidesliggende strÃ¸k hvor det er postmannen som kommer og henter
+posten i hjemmene bare noen fÃ¥ dager i lÃ¸pet av uken. Ved Ã¥ forlenge
+angrefristen vil flere av dem som arbeider utenfor hjemstedet lengre
+tid av gangen uten Ã¥ vÃ¦re ukependlere, nyte godt av loven.
+**Komiteen** er klar over at man ikke kan ha er sÃ¥ lang angrefrist at
+den passer for alle yrkeskategorier. Den er ogsÃ¥ klar over at en lang
+angrefrist kan medfÃ¸re visse ulenper for bode selgeren, som ikke vet
+om det blir noe av kjÃ¸pet, og kjÃ¸peren, som i mange tilfeller vil
+mÃ¥tte vente til angrefristens utlÃ¸p fÃ¸r han fÃ¥r varen. For sÃ¥ vidt
+gjelder kjÃ¸peren vil komiteen peke pÃ¥ at leveringstiden ofte er flere
+uker likevel. Men til tross for disse betenkeligheter mener komiteen
+at en utvidelse av angrefristen til 10 dager vil medfÃ¸re flere
+fordeler enn ulemper.28){footnote}
+
+Er 10 dager tilstrekkelig omrÃ¥dningstid for det enkelte hushold?
+
+Erfaringene fra Danmark viser at mange klager fÃ¸rst fremsendes i
+forbindelse med at selgeren innleder inkassosak. En gjennomgang av
+sakene har videre etterlatt det inntrykk at mange av klagerne i disse
+sakene ikke ville makte Ã¥ trekke nytte av en angrefrist som
+forutsetter at de skal reagere aktivt overfor selgeren innen en viss
+frist og eventuelt sikre seg bevis for dette.29){footnote}
+
+Vil en lengre frist for annullasjonsretten gjÃ¸re angrefristsystemet
+mer effektivt?
+
+
+Trinn 4, Regneeksempel 2, Fig. 9.3, viser at 17 pst. av kjÃ¸pere
+kontakter selgeren etter 10 dager. PÃ¥ dette trinn utgjÃ¸r disse 17
+pst. vel halvdelen av kjÃ¸perne. Denne fordeling tyder pÃ¥ at en
+utvidelse av fristen vil kunne gjÃ¸re systemet mer effektivt.
+
+Et forslag blir da at fristen lÃ¸per til betalingen helt eller delvis
+var erlagt.
+
+Selv med en utvidelse av fristen, vil en likevel finne at mange
+forbrukere ikke hever sin hestilling til tross for sin misnÃ¸ye og til
+tross for utilbÃ¸rlige salgsmetoder.
+
+Forslag
+
+Ved opprettholdelse av angrefristsystemet bÃ¸r fristen regnes fra det
+tidspunkt kjÃ¸peren mottar varen.  SpÃ¸rsmÃ¥let om Ã¥ utvide fristen til
+betaling helt eller delvis er erlagt bÃ¸r vurderes.
 
 ==== KjÃ¸perbekreftet bestilling
 
-En del forbrukere erklÃ¦rer seg pÃ¥ forskjellig mÃ¥te misforrÃ¸yd med
-kjÃ¸pet sitt. UndersÃ¸kelsen viser at fÃ¥ ev disse kjÃ¸perne vender seg
+En del forbrukere erklÃ¦rer seg pÃ¥ forskjellig mÃ¥te misfornÃ¸yd med
+kjÃ¸pet sitt. UndersÃ¸kelsen viser at fÃ¥ av disse kjÃ¸perne vender seg
 til selgeren for Ã¥ fÃ¥ hevet kjÃ¸vet eller bestillingen.
 
 Lovutvalgets forslag bygde blant annet pÃ¥ en egen undersÃ¸kelse av hvor
 mange forbrukere som ville benytte en rett til Ã¥ gÃ¥ fra en avtale
-inngÃ¥tt ved dÃ¸rsalg. 19 pst. sa at de ville benytte en slik
-rett. Funnene i kapittel 8 og 9 og erfaringene i selgerfirmaene viser
-at en betydelig lavere andel av kjÃ¸perne fÃ¸lger opp en slik
-intensjon. - Selv for misnÃ¸yde kjÃ¸pere kan etterkjÃ¸psforlÃ¸pene godt
-fÃ¸re til at de ikke hever bestillingen.
-
-FIXME Hva betyr lo/10 pÃ¥ side 143?
-
-Skal lo utvalgets intensjon om at loven skal bli en reel risiko for
-foretak som utnytter rarkedet med ufi e forretningsmetoder, mÃ¥ andelen
-som hever kjÃ¸pet kes. Dette krever en senkning av de terskle som i dag
-begrenser bruken av fragÃ¥elsesretten.
-
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-144 En mulighet til Ã¥ senke tersklene er Ã¥ la kjÃ¸peren vÃ¦re
-ubundet av avtalen inntil bestillingen er bekref' et skriftlig etterat
-salgstilbudet er presen ert. En kan bygge et anarefristsystem pÃ¥ en akt v
-opofÃ¸lging av et Ã¸nske om kjÃ¸p fremfor pÃ¥ ett bestemt blant flere mulian
-etterkjÃ¸psforlÃ¸p. PÃ¥ den mÃ¥ten vil man bedre kunne oppnÃ¥ at kjÃ¸peren ikke s al
-bli sittende med en uÃ¸nsket ajenstand som ik'e ville blitt kjÃ¸rt om ikke
-selgerens repres:ntant hadde oppsÃ¸kt denne forbrukeren.30) Forbruleren vil fÃ¥
-tid til Ã¥ vurdere alternative produk:er og til Ã¥ vurdere nytteverdien av
-produktet. Fl Forslaget reiser noen praktiske problener. Ventelig vil
-selgerfirmaene utarbiide standardiserte brev eller postkort for
-avtalcbekreftelse. Det er fullt mulig at selgeren vil kurne pÃ¥ta seg kjÃ¸perens
-ansvar for innsending av bestilling. For Ã¥ unngÃ¥ dette kunne en bygge inn at
-kjÃ¸peren mÃ¥tt> legitimere seg ved innsendingen. Li:sningen av slike praktiske
-problemer vil kreve en konkret drÃ¸fting mad Postverket. Inr fÃ¸ring av
-kjÃ¸perbekreitet bestilling v:d personlig, oppsÃ¸kende sa!g vil kunne bidri til
-at frÃ¸gÃ¥elsesretten blir reell ogsÃ¥ for de forbrukerarupper son nÃ¥ har
-vanskelig for Ã¥ benytte den. 'en fordel son selgerre i dag har av de prosesser
-son fÃ¸rer til passivitet etter bestillingen vil da lunne korme forbrukerne til
-aoce. Dette vil vertelig ikke bety roen vesentlig ulempe for det seriÃ¸se
-direktesalc* Det omfatter produkter som forbrukerne har et uttrykt belov for og
-som kjÃ¸perne vil vÃ¦re inrstilt pÃ¥ Ã¥ skaffe seg ogsÃ¥ etterat selaerbesÃ¸ket er
-avsluttet. En kjÃ¸perbekreftet bestilling vil dog vÃ¦re en ulenpe for de kjÃ¸pere
-som gjerne vil anskaffe produktet. 12. Forslag InnfÃ¸ring av kjÃ¸perbekreftet
-bestilling vurderes nÃ¦r lere. 73. 10.+.3 Skillet mellom kontant. og kredittkjÃ¸p
-Jus .isdepartementets hovedbegrunnalse for Ã¥ unnta kon :antkjÃ¸p fra
-fragÃ¥elsesretten var at slik bet iling "i alminna>lighet mÃ¥ sees som et
-tilstrekkelig bevis for en noenl nde fast og veloverveirt bes:utning hos
-kjÃ¸peren". I kapittel 8 fikk vi ikke bekreftet at kjÃ¸pere som betalte fÃ¸r
-fristens utlÃ¸p *oretok vesentlig mer
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-145 valoverveide kjÃ¸psbeslutninger enn dem som ikke batalte
-kontant. Dat er ogsÃ¥ andre argumenter for Ã¥ trekke en grense mellom kontantkjÃ¸Â»
-og anire kjÃ¸p enn dem som fremaÃ¥r av lovforarbeiden>. Ett argument er at
-kontant betaling indikere at kjÃ¸peren har rÃ¥d til Ã¥ foreta kjÃ¸pet. Sett fra
-forbrukersiden kan personlig, oppsÃ¸kende salg ss som mer prob ematisk i de
-tilfeller der husiioldene mÃ¥ pÃ¥dra seq merutgifter for Ã¥ dekke kjÃ¸pefummen slik
-som ved avbetaling. (m angrefristsyst-met s*al avgrenses av hensyn til
-selgeren, kan det tilsi en grense mellom kontantkjÃ¸p og andre kjÃ¸p. M-nge
-produkter har en slik karakter at en vanskelig ken foreslÃ¥ at anarefristen skal
-cjelde, f.eks. kar det vÃ¦re endel nÃ¦ringsmidler, tlomster m.v. 14. Inidlertid
-har der alt overveiende del av kjÃ¸pere som Hera) ikke-kjÃ¸pere,den oppfatning at
-fragÃ¥elsesretten casÃ¥ gjelder nÃ¥r varen betales kontant. Av de kjÃ¸pere som har
-noen oppfatning om betÃ¥lingens betydninaq mener 85 pst. at de har
-fragÃ¥elsesrett vec kontant betaling. De lan ha bestilt med den og>fatning at de
-har en slik rett, og er ikke innforstÃ¥tt med at kontant betaling forer til at
-de mister denne retten. Ved at fragÃ¥elsesretten oysÃ¥ onfatter kontantsalg, vil
-det bli et bedre samsvar mellom forbrukernes r*>ttsonpfatninger og
-lovutfornvingen. s D:t synes heller i:ke rimelig Ã¥ tilrÃ¥ forbrukerne Ã¥ benytte
-dyrere batalincsforiier enn kontant kjÃ¸p for at de skal bibaholde en
-fragÃ¥elsesrett. On fragÃ¥elsesrettel skal qjelre ogsÃ¥ for kontantkjÃ¸p, mÃ¥ det
-foretas en vurdering av om det skal settes nedre belÃ¸psgrenser og om bestemte
-prodtktgrupper skal unytas. 754 Svort fÃ¥ kjÃ¸pere banytter sin fraqÃ¥elsesrett
-med da'jens ordning. En utvidalse av dJenne retten til en tel kontantkjÃ¸p vil
-ven:elig ikke fÃ¸re til noen betydelig heving av antallet avbestillinaer.
-Ulempen for selgeren blir dermed ikke vesentlig, og anta:elia ikke stÃ¸rre *nn
-det lovutvalgst forvent>t i sin tilrÃ¥ding. Forslag Ved en .ovrevisjon bÃ¸r
-fragÃ¥elsesretten son hovedrer el omfatte kontantsalg.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-146 10.4.4 Skillet mell2am-varer.og tjenester Lovutvalget foreslo
-at loven skulle omfatte abonner'entskontrakter, selv om det var "i tvil om at
-det er tilstrekkelig grunn". =- Utvalqat sluttet seg tiâ argumentene fra
-ForsikringsrÃ¥det 29 forsiki ingsbransjens organisasjoner i at let ikke
-*orelicger tilstrekkelig behov for en angrefrist or forsikringsavtaler.
-Justisdenartementet kunne stort sett slutte seg til uttalelsene fra utvalget ng
-hÃ¸r:nasinstansene og tok derfor ikke 020 noe *orslar for at loven skal gjelde
-for forsikringsavtaler. - Depaitementet slutiet seg imidlertid ikte til at
-ovfor: Laget skulle mfatte abonnementskontrakter, blant :nnet fordi det her i
-landet ikke kan pÃ¥vises vesent ige skader som fÃ¸lge av formidling av slike
-kontra! ter utenfor fast forretninyssted. 18. Stortir gets
-administrasjonskomite sluttet seg til Justiscapartementets konklusjon, men
-tilfÃ¸yde at ce var "av den oppfatning at spÃ¸rsmÃ¥let antakelig mÃ¥tte tas opp til
-ny vurdering dersom det i fremtiden blir mer vanlig med slike
-servicekontrakter." Underse :elsen omfatter hverken en kartleaging av oufange
-: av direktesela av tjenester eller av erfarir ver i husholdewe. Det kan derfor
-ikke i denne c1aang presenteres materiale som belyser eventue Lle problener ved
-direktesalg av tjenester. Klagese :ene i FordrukerrÃ¥det kan gi et grunnlag for
-Ã¥ virdere hvilke typer problemer forbrukerne nÃ¸ter. Forslac Forbrub >
-rÃ¥det vurderer forbrukerproblemene ut fra klageseksmaterialet pÃ¥ dette omrÃ¥det.
-10.4.5 Utvidet forbrukerkjÃ¸psbegrep I anarefristloven er forbrukerkjÃ¸p definert
-som urjÃ¸p fra en yrkesselger i denne egenskap av ting som etter forholdene
-framtrer hovedsakelig til personlig bruk for kjÃ¸perer, hans husstand eller
-omgangskrets eller til deres personlige formÃ¥l ellers". Utrednirgen om
-"behandlingen av forbruterk jÃ¸pstvister" benyttet en tilsvarende definisjon.31)
-Kin tvister mellon forbrukerkjÃ¸per og yrkesselgaer kurne bringes inn til
-avgjÃ¸relse etter forslaget i utredningen. Tvister mellom to privatpersoner
-skulle holdes utenfor, fordi det i slike saker ofte kunne vÃ¦re slik uenighet om
-det faktiske forhold at det kunne vÃ¦re vanskelig Ã¥ ta stilling til bevisene pÃ¥
+inngÃ¥tt ved dÃ¸rsalg. 19 pst. sa at de ville benytte en slik rett.
+Funnene i kapittel 8 og 9 og erfaringene i selgerfirmaene viser at en
+betydelig lavere andel av kjÃ¸perne fÃ¸lger opp en slik intensjon. -
+Selv for misnÃ¸yde kjÃ¸pere kan etterkjÃ¸psforlÃ¸pene godt fÃ¸re til at de
+ikke hever bestillingen.
+
+Skal lovutvalgets intensjon om at loven skal bli en reell risiko for
+foretak som utnytter markedet med ufine forretningsmetoder, mÃ¥ andelen
+som hever kjÃ¸pet Ã¸kes. Dette krever en senkning av de terskler som i
+dag begrenser bruken av fragÃ¥elsesretten.
+
+En mulighet til Ã¥ senke tersklene er Ã¥ la kjÃ¸peren vÃ¦re ubundet av
+avtalen inntil bestillingen er bekreftet skriftlig etter at
+salgstilbudet er presentert.  En kan bygge et angrefristsystem pÃ¥ en
+aktiv oppfÃ¸lging av et Ã¸nske om kjÃ¸p fremfor pÃ¥ ett bestemt blant
+flere mulige etterkjÃ¸psforlÃ¸p. PÃ¥ den mÃ¥ten vil man bedre kunne oppnÃ¥
+at kjÃ¸peren ikke skal bli sittende med en uÃ¸nsket gjenstand som ikke
+ville blitt kjÃ¸pt om ikke selgerens representant hadde oppsÃ¸kt denne
+forbrukeren.30){footnote} Forbrukeren vil fÃ¥ tid til Ã¥ vurdere
+alternative produkter og til Ã¥ vurdere nytteverdien av produktet.
+
+Forslaget reiser noen praktiske problemer.  Ventelig vil
+selgerfirmaene utarbeide standardiserte brev eller postkort for
+avtalebekreftelse. Det er fullt mulig at selgeren vil kunne pÃ¥ta seg
+kjÃ¸perens ansvar for innsending av bestilling.  For Ã¥ unngÃ¥ dette
+kunne en bygge inn at kjÃ¸peren mÃ¥tte legitimere seg ved innsendingen.
+LÃ¸sningen av slike praktiske problemer vil kreve en konkret drÃ¸fting
+mad Postverket.
+
+InnfÃ¸ring av kjÃ¸perbekreftet bestilling ved personlig, oppsÃ¸kende salg
+vil kunne bidra til at fragÃ¥elsesretten blir reell ogsÃ¥ for de
+forbrukergrupper som nÃ¥ har vanskelig for Ã¥ benytte den. den fordel
+son selgerne i dag har av de prosesser son fÃ¸rer til passivitet etter
+bestillingen vil da kunne komme forbrukerne til gode. Dette vil
+ventelig ikke bety noen vesentlig ulempe for det seriÃ¸se direktesalg:
+Det omfatter produkter som forbrukerne har et uttrykt behov for og som
+kjÃ¸perne vil vÃ¦re innstilt pÃ¥ Ã¥ skaffe seg ogsÃ¥ etterat selgerbesÃ¸ket
+er avsluttet.
+
+En kjÃ¸perbekreftet bestilling vil dog vÃ¦re en ulempe for de kjÃ¸pere
+som gjerne vil anskaffe produktet.
+
+Forslag
+
+InnfÃ¸ring av kjÃ¸perbekreftet bestilling vurderes nÃ¦rmere.
+
+==== Skillet mellom kontant og kredittkjÃ¸p
+
+Justisdepartementets hovedbegrunnelse for Ã¥ unnta kontantkjÃ¸p fra
+fragÃ¥elsesretten var at slik betaling Â«i alminnelighet mÃ¥ sees som et
+tilstrekkelig bevis for en noenlunde fast og veloverveiet beslutning
+hos kjÃ¸perenÂ».
+
+I kapittel 8 fikk vi ikke bekreftet at kjÃ¸pere som betalte fÃ¸r
+fristens utlÃ¸p foretok vesentlig mer veloverveide kjÃ¸psbeslutninger
+enn dem som ikke batalte kontant.
+
+Det er ogsÃ¥ andre argumenter for Ã¥ trekke en grense mellom kontantkjÃ¸p
+og andre kjÃ¸p enn dem som fremgÃ¥r av lovforarbeidene.  Ett argument er
+at kontant betaling indikere at kjÃ¸peren har rÃ¥d til Ã¥ foreta
+kjÃ¸pet. Sett fra forbrukersiden kan personlig, oppsÃ¸kende salg ses som
+mer problematisk i de tilfeller der husholdene mÃ¥ pÃ¥dra seg
+merutgifter for Ã¥ dekke kjÃ¸pesummen slik som ved avbetaling. Om
+angrefristsystemet skal avgrenses av hensyn til selgeren, kan det
+tilsi en grense mellom kontantkjÃ¸p og andre kjÃ¸p. Mange produkter har
+en slik karakter at en vanskelig kan foreslÃ¥ at angrefristen skal
+gjelde, for eksempel kan det vÃ¦re endel nÃ¦ringsmidler, blomster m.v.
+
+Imidlertid har der alt overveiende del av kjÃ¸pere som, kjÃ¸per som
+ikke-kjÃ¸pere, den oppfatning at fragÃ¥elsesretten ogsÃ¥ gjelder nÃ¥r
+varen betales kontant.  Av de kjÃ¸pere som har noen oppfatning om
+betalingens betydning mener 85 pst. at de har fragÃ¥elsesrett ved
+kontant betaling.  De kan ha bestilt med den oppfatning at de har en
+slik rett, og er ikke innforstÃ¥tt med at kontant betaling fÃ¸rer til at
+de mister denne retten. Ved at fragÃ¥elsesretten ogsÃ¥ omfatter
+kontantsalg, vil det bli et bedre samsvar mellom forbrukernes
+rettsoppfatninger og lovutformingen.
+
+Det synes heller ikke rimelig Ã¥ tilrÃ¥ forbrukerne Ã¥ benytte dyrere
+betalingsformer enn kontant kjÃ¸p for at de skal beboholde en
+fragÃ¥elsesrett.
+
+Om fragÃ¥elsesretten skal gjelde ogsÃ¥ for kontantkjÃ¸p, mÃ¥ det foretas
+en vurdering av om det skal settes nedre belÃ¸psgrenser og om bestemte
+produktgrupper skal unntas.
+
+SvÃ¦rt fÃ¥ kjÃ¸pere benytter sin fragÃ¥elsesrett med dagens ordning. En
+utvidelse av denne retten til endel kontantkjÃ¸p vil ventelig ikke fÃ¸re
+til noen betydelig heving av antallet avbestillinger.  Ulempen for
+selgeren blir dermed ikke vesentlig, og antagelig ikke stÃ¸rre enn det
+lovutvalget forventet i sin tilrÃ¥ding.
+
+Forslag
+
+Ved en lovrevisjon bÃ¸r fragÃ¥elsesretten son hovedregel omfatte
+kontantsalg.
+
+==== Skillet mellom varer og tjenester
+
+Lovutvalget foreslo at loven skulle omfatte abonnementskontrakter,
+selv om det var Â«i tvil om at det er tilstrekkelig grunnÂ». - Utvalget
+sluttet seg til argumentene fra ForsikringsrÃ¥det og
+forsikringsbransjens organisasjoner i at det ikke foreligger
+tilstrekkelig behov for en angrefrist for forsikringsavtaler.
+Justisdepartementet kunne stort sett slutte seg til uttalelsene fra
+utvalget og hÃ¸ringsinstansene og tok derfor ikke opp noe forslag for
+at loven skal gjelde for forsikringsavtaler. - Departementet sluttet
+seg imidlertid ikke til at lovforslaget skulle omfatte
+abonnementskontrakter, blant annet fordi det her i landet ikke kan
+pÃ¥vises vesentlige skader som fÃ¸lge av formidling av slike kontrakter
+utenfor fast forretningssted.
+
+Stortingets administrasjonskomite sluttet seg til Justisdepartementets
+konklusjon, men tilfÃ¸yde at de var Â«av den oppfatning at spÃ¸rsmÃ¥let
+antakelig mÃ¥tte tas opp til ny vurdering dersom det i fremtiden blir
+mer vanlig med slike servicekontrakter.Â»
+
+UndersÃ¸kelsen omfatter hverken en kartlegging av omfanget av
+direkteselg av tjenester eller av erfaringer i husholdene. Det kan
+derfor ikke i denne omgang presenteres materiale som belyser
+eventuelle problemer ved direktesalg av tjenester.
+
+Klagesakene i ForbrukerrÃ¥det kan gi et grunnlag for Ã¥ vurdere hvilke
+typer problemer forbrukerne mÃ¸ter.
+
+Forslag
+
+ForbrukerrÃ¥det vurderer forbrukerproblemene ut fra klagesaksmaterialet
+pÃ¥ dette omrÃ¥det.
+
+==== Utvidet forbrukerkjÃ¸psbegrep
+
+I angrefristloven er forbrukerkjÃ¸p definert som Â«kjÃ¸p fra en
+yrkesselger i denne egenskap av ting som etter forholdene framtrer
+hovedsakelig til personlig bruk for kjÃ¸perer, hans husstand eller
+omgangskrets eller til deres personlige formÃ¥l ellersÂ». Utredningen om
+Â«behandlingen av forbrukerkjÃ¸pstvisterÂ» benyttet en tilsvarende
+definisjon.31){footnote} Kun tvister mellon forbrukerkjÃ¸per og
+yrkesselger kunne bringes inn til avgjÃ¸relse etter forslaget i
+utredningen.  Tvister mellom to privatpersoner skulle holdes utenfor,
+fordi det i slike saker ofte kunne vÃ¦re slik uenighet om det faktiske
+forhold at det kunne vÃ¦re vanskelig Ã¥ ta stilling til bevisene pÃ¥
 grunnlag av partenes skriftlige framstillinger.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-147 Bl. Forbruker- og administras;jonsdepartementet var "av den
-oppfatning at behovet for en sÃ¦rskilt bevandlina av forbrukertvister ikke er
-sÃ¦rlig rindre ved kjÃ¸psforhold mellom privatpersoner enn nÃ¥r den ene er
-nÃ¦ringsdrivende. Situasjonen vil da ofte vÃ¦re at begge pÃ¸rtene mangler
-forutsetninger for Ã¥ fÃ¥ tvister avgjort ved domstolene. Vanskeligheiene ved
-bevisordningen pÃ¥ grunn av den skriftlige saksbehandlingen mÃ¥ avhjelpes gjennom
-den forberedende saksbehandl ing ved ForbrukerrÃ¥det." 32. Derartementet
-justerie pi dette grunnlag ordlyden i forslaget til def:nision av forbrukerkjÃ¸p
-slik at forsiaget svarte til ! jÃ¸pslovens $ | a tredje ledfd. NÃ¥de tvister
-mellom forbrukerkjÃ¸per og yr"esselaer og mellom privatpersoner ble tatt med.
-Ved stortingsbehar dlincen av utkastet til lov om behandling av
-forl rukerkjÃ¸pstvister vurderte adninistrasjonskoriteen begrepet
-"forbrukerkjÃ¸p" spasielts Komiteen har merket seg at uttrykket "forbrukerkjÃ¸p"
-i proposisjonen ogsÃ¥ omfatter kjÃ¸p og salg mellom privatpersoner. Dermed er
-definisjonen utvidet i forhold til Lov av 24. mars 1972 nr. 11 om angrefrist
-ved forbrukerkjÃ¸p. Komiteen vil understreke Ã¸nskeligheten av at man i
-lovaivingen tilstreber entydig bruk av sentrale begreper. Dette behovet synes
-sÃ¦rlig pÃ¥trengende i den delen av lovgivningen som mÃ¥ antas ha generell
-interesse, cg som regulerer alminnelige menneskers plikter og rettigheter,
-f.eks. lover som:berÃ¸rer forbrukerspÃ¸rsmÃ¥l. NÃ¥r nye definisjoner innfÃ¸res ville
-det vÃ¦re Ã¸nskelig Ã¥ justere parallelle uttrykk i tidligere lovgivning samtidig.
-83 Ved odelstingstingsbeiandlingen sa statsrÃ¥d Kirsten Myklevoll seg "enig i
-komiteens utganspunkt om fordelen? ved entydia> beureper i de ulike lover, I
-framtida bÃ¸r "forbruker! jÃ¸p" nettopp nyttes slik det er gjort i det
-foreligend> utkast." Samtidig vis:e hun til at lov om angrefrist ved visse
-avtaler om 'orbrukerkjÃ¸p "er begranset til spesielle avt :leformer der
-forbrukeren bar behov for den sÃ¦rdeskyttelse som lioger i er angrefrist etter.
-at wtalan er inngÃ¥tt. Mest praktisk er loven for dÃ¸r ;ialg dg menneskesalg."
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-148 Bd, Forslac Ved en lovrevisjol bÃ¸r en benytte den definisjon
-av "forbrukerkjÃ¸p" som er innfÃ¸rt i kjÃ¸psloven oa i lov om behandlivg av
-forbrukerkjÃ¸pstvister. 85. 10.4.6 Angre--og bytterett ved andre salgsformer
-Etter angrefristlovens $ 1, fÃ¸rste ledd er fragÃ¥elsesretten blant annet
-begrenset til avtaler og bestillinger som er inngÃ¥tt "pÃ¥ annet sted enn fast
-utsalgssted 1or selseren eller representanten". Salg fra fast salcssted liager
-utenfor lovens Jirkefelt. Be. medlemsforslaget til Nordisk rÃ¥d i 1966 var ikke
-ragÃ¥elsesretten knyttet til den serie beyrensninger som sicen er innfÃ¸rt. En
-undersÃ¸kelse av problemet ourde "imidlertid ikke begrenses til agentsalaq eller
-salg pÃ¥ avbetaling. Det ville vÃ¦re rimelig at man overveier Ã¥ gjÃ¸re en
-fragÃ¥elsesrett generell". in ville undersÃ¸ke "mulighetene for Ã¥ fÃ¥ en
-bestemmelse opptatt i avtalelovgivningen og : lovgivningen om kjÃ¸p pÃ¥
-avbetaling som gir kjÃ¸peren rett til Ã¥ tre tilbake fra avtalen innenfor en
-kortere frist!. - Det var mange innvendinger mot en generell fragÃ¥elsesrett.
-iledlemsforslaget oa behandlingen av det ble gjennongÃ¥tt i kapittel 2. 87.
-Forbrukerkooperas.onen i Norge har innfÃ¸rt en bytterett for feilfrie varer.32)
-Dette tilbudet kommer i tilleag til kjÃ¸pslovens alminnel:ge bestemmelser.
-Bytteordningen innebÃ¦rer at kunden fÃ¥r bytte eller pengene igjen hvis
-vedkomrende angrer pÃ¥ et kjÃ¸p. Ordningen gjelder bytte av failfrie varer under
-forutsetning at varere er ubrukte, at det fremleages kvittering for kjÃ¸pet og
-at byttet skjer innen 14 dager. KjÃ¸peren kan velge mellom ny vere eller pengene
-igjen. Unntatt fra denne ordningen er varer som vndertÃ¸y, bidedrakter o.1. Det
-samme gjelder ferske og dypfryste matvarer, bi jnuterier, spesialbestilte
-varer, avklipte vÃ¦rer oy utsalgsvarer hvis ikke bytterett er anfÃ¸rt pÃ¥
-Â«vitteringen. 38. ":jre Ã¥rs erfarinc har vist at bytterettsordningen aldri har
-fÃ¸rt til noe rush av byttelystne kunder. Derimot viser det seg at forbrukerne
-setter pris
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-149 pÃ¥ ordningen, samtidig som del er en god PR for den enkelte
-butikk."33) - Hensikten med bytterettsordningen er a: kundene skal vÃ¦re fornÃ¸yd
-mec de varer de kjÃ¸per, og at de skal kjÃ¸pe trygt i et Domus/S-lag.
-Postordrefirmaene har so'| nevnt innfÃ¸rt fragÃ¥elsesrett. Andre enkeltfirmaer
-f.ek:. innenfor mÃ¸belbransjen har likeledes innfÃ¸rt "fill returrett innen 12
-dager fra ankomstdato el.er innkjÃ¸psdato. Denne returrett gjelder ikke virer
-som er prisn=2dsatte, stoopmÃ¸bler med spesielt trekk eller varer som er bestilt
-spesielt. Ved rotur innen 12 dager fÃ¥r man pengene tilbake. Forutsetningen er
-at varene ikke har vÃ¦rt brukt eller er blitt skadet etter kjÃ¸det. Ved retur av
-varer vil vi at kvittering mectas eller medsendes ox at orginalpakningen blir
-benyttet. 10 pst. fratrekkes dersom returen ikke har orginalpakningen."34) 89.
-Erfaringene fra forbrukerorganene viser a" bru 'tbilmarkedet byr pÃ¥ range
-problemer for kjÃ¸pere. Inn Ãring av en bytterett ved bruktbilsalg, mot f.e:5.
-erleggelse av et testemt gebyr, vil kunne bidra til Ã¥ lette kjÃ¸perres
-problemer. Bruktbilklagene er fen stÃ¸rste skriftlige klaqegruppen i
-ForbrukerrÃ¥d:t lokalt og sentralt. Angrefrist ville vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for
-de gruroer som i dag kjÃ¸per eldre modeller til relativt lav pris og kjÃ¸pere som
-oppdager stÃ¸rre feil kort etter at kjÃ¸pet er forrtatt. En bytterett vil ogsÃ¥
-forenkle arbeidet med klagesaker i ForbrukerrÃ¥det vesentlig. 90. Fra 18 til 25
-pst. av fororukerne i de tre utvalgene men 'r at fristen gjelder "ved alle
-salo" eller i "fo retninger". ForbrukerrÃ¥dets kontorer i fylkene mÃ¥ egelmessig
-veilede forbrukere som mener seg ha on angrefrist ved kjÃ¸p i forretninger. En
-gen rell bytterett er i samsvar med den ret ighetsoppfatning mance forbrukere
-har. Dette vilie vÃ¦re vesentlig enklere 1or mange forbrukere om an ikke sto
-overfor en serie ulike angrefrist og iytterettsordninger. Ut ra et forbrukarsyn
-er det ogsÃ¥ argumenter mot en Â«enerell fragÃ¥vlsesrett. Den kan etterhvert fÃ¸r:
-til at forbrukerne fÃ¸rst tar stilling til tvi sproblemene e'terat dÂ» har kjÃ¸pt.
-For plar leggingen i husholdet burde slik tvil helst vÃ¦r: vurdert f Ã¸ 1 man gÃ¥r
-til innkjÃ¸p av et pro ukt oc ikke etterpÃ¥. Det vil for mange nok vÃ¦r: lettere Ã¥
-be om et annet produkt enn Ã¥ be om penene tilbakes Alternativet "ikke-kjÃ¸p" vil
-stÃ¥ svalere. En slik frist vil o1sÃ¥ gi selgersiden et sal: sargument, og tan
-fÃ¸re til minsket kjÃ¸pemotstand slik som tidligere nevnt. =- I tillegg kommer sÃ¥
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-150 de argumenter mot en slik ordning som kan anfÃ¸res fra
-hardelens side. Jfr. kapittel 2 og hÃ¸ringsuttalelsene til medlemsforslaget i
-Nordisk rÃ¥d. 91. Hovedvekten bÃ¸r legges pÃ¥ at deler av nÃ¦ringslivet allerede
-har innfÃ¸rt en angre- og bytterett for mange prodiuktgrupper ved salg fra fast
-salgssted. Samtidia mener mange av forbrukerne at de har en slik rett. 92.
-Forslac InnfÃ¸ring av en generell angrefrist for alle fordrukerkjÃ¸p foreslÃ¥s
-vurdert. En fragÃ¥alsesrett synas mest presserende for bruktbilmarkedet. 2
-10.4.7 Godkjenni aserdninger En godkjenningsor ning vil kunne bidra til Ã¥ sikre
-at fortrukerhensyrene ble bedre ivaretatt ved oppsÃ¸kende personlig salg. For Ã¥
-bli godkjent som direktesalgsfirma eller selger kunne det eksempelvis stilles
-krav til -= salgsopplegry - ttdanning av selgere, - bruk av leg:timasjon ved
-salgsvirksomhet, - Ã¸konomiske Â»ller andre garantier for at iirmaet kunne dekke
-krav fra kjÃ¸pere om f.eks. fragÃ¥else eller - service etter kjÃ¸pet in slik
-ordning kunne bidra til at useriÃ¸se selgere og "korttidsfirmaer" vanskelicere
-fikk adgang til disse silgsformene. Det vill: bli enkelt Ã¥ skille mellom
-godkjente oa ikke godk ente salgstilbud. 94. Den viktigste innvendingen vi le
-vÃ¦re at en slik lÃ¸sning ville kreve en betyde:ig offentlic innsats i utforming
-og godkjenning av regelverk oc ved praktisering av ordningen. SpÃ¸rsmÃ¥let blir
-om en slik offentlig ressursinnsats er nÃ¸dvendioa. Det kan kanskje vÃ¦re
-tils:rekkelig Ã¥ gi endel generelle unntak for dire:tesalg og la konmunene
-avgjÃ¸re i hvilken arad de Ã¸nsker omfÃ¸rselshandel og direktesalg slik som i
-forslaget til ny handelslov fra Handelsdepartementet. InnfÃ¸ring av
-godkjenningsordninger ville ogsÃ¥ innebÃ¦re en ytterligere leaitimering av
-salgsformer det kan reises en reke innvendinger mot, blant annet ut fra
-hensynet til forbrukernes valgfrihet.
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-151 dk Godkjenningen kan ogsÃ¥ legges til det enkelte nushold. Noen
-hushold har satt opp skilt med teksten "selgere uÃ¸nsket" o.1. fordi man ikke
-Ã¸nsker dÃ¸rsalgstilbud. Vi har ikke materiale som viser i hvilken grad slive
-skilt blir resoektert. I Sverige har DirektfÃ¸rs1ljningsfÃ¸retagens FÃ¸rening (DF)
-anbefalt sire medlemmer og Ã¸vrige di-ektesalasforetak Ã¥ respektere dÃ¸rskilter
-:ied teksten "FÃ¸rsaljning undanbedes" og lignende. Anbafalingen byger pÃ¥ en
-overenskomst med Konsumentverket.35) Ordningen kan virke som et deivis forbud
-bestemt av hvert enkelt hishold. Ã¥Antakelig vil nytten vÃ¦r? stÃ¸rst i
-flerfanilienus som i dag har de hÃ¸yeste besÃ¸ksfrekvenrser. OQvarholdelsÂ» av en
-slik regal vil avhenge av seloertr>ningen i hvert enkelt firma og i siste
-omgang av hvar enkelt selger. Om forbud ikke blir innfÃ¸rt byr en regel om at
-selgere ikke fÃ¥r rince eller danke pÃ¥ dÃ¸rer der skiit klart og tydelig sier f-a
-at en ikke Ã¸nsker: besÃ¸k av selgere innarbeides i loven. Forslag SpÃ¸ysmÃ¥let
-om innfÃ¸r ng av en genarell of:entlig godi:jenning foreslÃ¥s ikke vurdert. Om
-forbud ikke inn:Ã¸res, foreslÃ¥s lovfestet en regel om :t skilt om :t direktesalg
-er uÃ¸nsket skal respekt res.
+
+Forbruker- og administrasjonsdepartementet var
+
+[quote]
+Â«av den oppfatning at behovet for en sÃ¦rskilt behandling av
+forbrukertvister ikke er sÃ¦rlig mindre ved kjÃ¸psforhold mellom
+privatpersoner enn nÃ¥r den ene er nÃ¦ringsdrivende. Situasjonen vil da
+ofte vÃ¦re at begge partene mangler forutsetninger for Ã¥ fÃ¥ tvister
+avgjort ved domstolene. Vanskelighetene ved bevisordningen pÃ¥ grunn av
+den skriftlige saksbehandlingen mÃ¥ avhjelpes gjennom den forberedende
+saksbehandling ved ForbrukerrÃ¥det.Â»
+
+Departementet justerte pÃ¥ dette grunnlag ordlyden i forslaget til
+definisjon av forbrukerkjÃ¸p slik at forslaget svarte til kjÃ¸pslovens
+Â§1a tredje ledd. BÃ¥de tvister mellom forbrukerkjÃ¸per og yrkesselger og
+mellom privatpersoner ble tatt med.
+
+Ved stortingsbehandlingen av utkastet til lov om behandling av
+forbrukerkjÃ¸pstvister vurderte administrasjonskomiteen begrepet
+Â«forbrukerkjÃ¸pÂ» spesielt:
+
+[quote]
+____
+**Komiteen** har merket seg at uttrykket Â«forbrukerkjÃ¸pÂ» i
+proposisjonen ogsÃ¥ omfatter kjÃ¸p og salg mellom privatpersoner. Dermed
+er definisjonen utvidet i forhold til Lov av 24. mars 1972 nr. 11 om
+angrefrist ved forbrukerkjÃ¸p.
+
+**Komiteen** vil understreke Ã¸nskeligheten av at man i lovgivingen
+tilstreber entydig bruk av sentrale begreper.  Dette behovet synes
+sÃ¦rlig pÃ¥trengende i den delen av lovgivningen som mÃ¥ antas ha
+generell interesse, og som regulerer alminnelige menneskers plikter og
+rettigheter, for eksempel lover som berÃ¸rer forbrukerspÃ¸rsmÃ¥l. NÃ¥r nye
+definisjoner innfÃ¸res ville det vÃ¦re Ã¸nskelig Ã¥ justere parallelle
+uttrykk i tidligere lovgivning samtidig.
+____
+
+Ved odelstingsbehandlingen sa statsrÃ¥d Kirsten Myklevoll seg Â«enig i
+komiteens utgangspunkt om fordelene ved entydige begreper i de ulike
+lover.  I framtida bÃ¸r Â«forbrukerkjÃ¸pÂ» nettopp nyttes slik det er
+gjort i det foreliggende utkast.Â» Samtidig viste hun til at lov om
+angrefrist ved visse avtaler om forbrukerkjÃ¸p Â«er begrenset til
+spesielle avtaleformer der forbrukeren har behov for den
+sÃ¦rbeskyttelse som ligger i er angrefrist etter at avtalen er inngÃ¥tt.
+Mest praktisk er loven for dÃ¸rsalg og menneskesalg.Â»
+
+Forslag
+
+Ved en lovrevisjon bÃ¸r en benytte den definisjon av Â«forbrukerkjÃ¸pÂ»
+som er innfÃ¸rt i kjÃ¸psloven og i lov om behandling av
+forbrukerkjÃ¸pstvister.
+
+==== Angre og bytterett ved andre salgsformer
+
+Etter angrefristlovens Â§Â 1, fÃ¸rste ledd er fragÃ¥elsesretten blant
+annet begrenset til avtaler og bestillinger som er inngÃ¥tt Â«pÃ¥ annet
+sted enn fast utsalgssted for selgeren eller representantenÂ». Salg fra
+fast salgssted ligger utenfor lovens virkefelt.
+
+I medlemsforslaget til Nordisk rÃ¥d i 1966 var ikke fragÃ¥elsesretten
+knyttet til den serie beyrensninger som siden er innfÃ¸rt. En
+undersÃ¸kelse av problemet burde
+
+[quote]
+Â«imidlertid ikke begrenses til agentsalg eller salg pÃ¥ avbetaling. Det
+ville vÃ¦re rimelig at man overveier Ã¥ gjÃ¸re en fragÃ¥elsesrett
+generellÂ».
+
+En ville undersÃ¸ke
+
+[quote]
+Â«mulighetene for Ã¥ fÃ¥ en bestemmelse opptatt i avtalelovgivningen og
+lovgivningen om kjÃ¸p pÃ¥ avbetaling som gir kjÃ¸peren rett til Ã¥ tre
+tilbake fra avtalen innenfor en kortere fristÂ».
+
+- Det var mange innvendinger mot en generell fragÃ¥elsesrett.
+Medlemsforslaget og behandlingen av det ble gjennomgÃ¥tt i kapittel 2.
+
+Forbrukerkooperasjonen i Norge har innfÃ¸rt en bytterett for feilfrie
+varer.32){footnote} Dette tilbudet kommer i tillegg til kjÃ¸pslovens
+alminnelige bestemmelser.  Bytteordningen innebÃ¦rer at kunden fÃ¥r
+bytte eller pengene igjen hvis vedkommende angrer pÃ¥ et kjÃ¸p.
+Ordningen gjelder bytte av feilfrie varer under forutsetning at varene
+er ubrukte, at det fremlegges kvittering for kjÃ¸pet og at byttet skjer
+innen 14 dager. KjÃ¸peren kan velge mellom ny vare eller pengene igjen.
+
+Unntatt fra denne ordningen er varer som undertÃ¸y, badedrakter og
+lignende.  Det samme gjelder ferske og dypfryste matvarer,
+bijouterier, spesialbestilte varer, avklipte varer og utsalgsvarer
+hvis ikke bytterett er anfÃ¸rt pÃ¥ kvitteringen.
+
+Â«Fire Ã¥rs erfaring har vist at bytterettsordningen aldri har fÃ¸rt til
+noe rush av byttelystne kunder. Derimot viser det seg at forbrukerne
+setter pris pÃ¥ ordningen, samtidig som del er en god PR for den
+enkelte butikk.Â»33){footnote} - Hensikten med bytterettsordningen er
+at kundene skal vÃ¦re fornÃ¸yd med de varer de kjÃ¸per, og at de skal
+kjÃ¸pe trygt i et Domus/S-lag.
+
+Postordrefirmaene har som nevnt innfÃ¸rt fragÃ¥elsesrett.
+
+Andre enkeltfirmaer for eksempel innenfor mÃ¸belbransjen har likeledes
+innfÃ¸rt Â«full returrett innen 12 dager fra ankomstdato eller
+innkjÃ¸psdato. Denne returrett gjelder ikke vorer som er prisnedsatte,
+stoppmÃ¸bler med spesielt trekk eller varer som er bestilt spesielt.
+Ved retur innen 12 dager fÃ¥r man pengene tilbake.  Forutsetningen er
+at varene ikke har vÃ¦rt brukt eller er blitt skadet etter kjÃ¸pet.  Ved
+retur av varer vil vi at kvittering medtas eller medsendes og at
+originalpakningen blir benyttet. 10 pst. fratrekkes dersom returen
+ikke har originalpakningen.Â»34){footnote}
+
+Erfaringene fra forbrukerorganene viser at bruktbilmarkedet byr pÃ¥
+mange problemer for kjÃ¸pere.  InnfÃ¸ring av en bytterett ved
+bruktbilsalg, mot for eksempel erleggelse av et bestemt gebyr, vil
+kunne bidra til Ã¥ lette kjÃ¸pernes problemer. Bruktbilklagene er den
+stÃ¸rste skriftlige klagegruppen i ForbrukerrÃ¥det lokalt og sentralt.
+Angrefrist ville vÃ¦re til stÃ¸rst fordel for de grupper som i dag
+kjÃ¸per eldre modeller til relativt lav pris og kjÃ¸pere som oppdager
+stÃ¸rre feil kort etter at kjÃ¸pet er foretatt. En bytterett vil ogsÃ¥
+forenkle arbeidet med klagesaker i ForbrukerrÃ¥det vesentlig.
+
+Fra 18 til 25 pst. av forbrukerne i de tre utvalgene mener at fristen
+gjelder Â«ved alle salgÂ» eller i Â«forretningerÂ». ForbrukerrÃ¥dets
+kontorer i fylkene mÃ¥ regelmessig veilede forbrukere som mener seg ha
+en angrefrist ved kjÃ¸p i forretninger. En generell bytterett er i
+samsvar med den rettighetsoppfatning mange forbrukere har. Dette ville
+vÃ¦re vesentlig enklere for mange forbrukere om man ikke sto overfor en
+serie ulike angrefrist og bytterettsordninger.
+
+Ut fra et forbrukersyn er det ogsÃ¥ argumenter mot en generell
+fragÃ¥elsesrett.  Den kan etterhvert fÃ¸re til at forbrukerne fÃ¸rst tar
+stilling til tvilsproblemene etterat de har kjÃ¸pt.  For planleggingen
+i husholdet burde slik tvil helst vÃ¦re vurdert **fÃ¸r** man gÃ¥r til
+innkjÃ¸p av et produkt og ikke etterpÃ¥. Det vil for mange nok vÃ¦re
+lettere Ã¥ be om et annet produkt enn Ã¥ be om pengene tilbake:
+Alternativet Â«ikke-kjÃ¸pÂ» vil stÃ¥ svakere. En slik frist vil ogsÃ¥ gi
+selgersiden et salgsargument, og kan fÃ¸re til minsket kjÃ¸pemotstand
+slik som tidligere nevnt. - I tillegg kommer sÃ¥ de argumenter mot en
+slik ordning som kan anfÃ¸res fra hardelens side. JamfÃ¸r kapittel 2 og
+hÃ¸ringsuttalelsene til medlemsforslaget i Nordisk rÃ¥d.
+
+Hovedvekten bÃ¸r legges pÃ¥ at deler av nÃ¦ringslivet allerede har
+innfÃ¸rt en angre- og bytterett for mange produktgrupper ved salg fra
+fast salgssted. Samtidig mener mange av forbrukerne at de har en slik
+rett.
+
+Forslag
+
+InnfÃ¸ring av en generell angrefrist for alle forbrukerkjÃ¸p foreslÃ¥s
+vurdert.  En fragÃ¥elsesrett synes mest presserende for
+bruktbilmarkedet.
+
+==== Godkjenningsordninger
+
+En godkjenningsordning vil kunne bidra til Ã¥ sikre at
+forbrukerhensynene ble bedre ivaretatt ved oppsÃ¸kende personlig salg.
+For Ã¥ bli godkjent som direktesalgsfirma eller selger kunne det
+eksempelvis stilles krav til
+
+ * salgsopplegg,
+ * utdanning av selgere,
+ * bruk av legitimasjon ved salgsvirksomhet,
+ * Ã¸konomiske eller andre garantier for at firmaet kunne dekke krav fra
+   kjÃ¸pere om for eksempel fragÃ¥else eller
+ * service etter kjÃ¸pet
+
+En slik ordning kunne bidra til at useriÃ¸se selgere og
+Â«korttidsfirmaerÂ» vanskeligere fikk adgang til disse salgsformene.
+Det ville bli enkelt Ã¥ skille mellom godkjente og ikke godkjente
+salgstilbud.
+
+Den viktigste innvendingen ville vÃ¦re at en slik lÃ¸sning ville kreve
+en betydelig offentlig innsats i utforming og godkjenning av regelverk
+og ved praktisering av ordningen. SpÃ¸rsmÃ¥let blir om en slik offentlig
+ressursinnsats er nÃ¸dvendig.
+
+Det kan kanskje vÃ¦re tilstrekkelig Ã¥ gi endel generelle unntak for
+direktesalg og la kommunene avgjÃ¸re i hvilken grad de Ã¸nsker
+omfÃ¸rselshandel og direktesalg slik som i forslaget til ny handelslov
+fra Handelsdepartementet.
+
+InnfÃ¸ring av godkjenningsordninger ville ogsÃ¥ innebÃ¦re en ytterligere
+legitimering av salgsformer det kan reises en rekke innvendinger mot,
+blant annet ut fra hensynet til forbrukernes valgfrihet.
+
+Godkjenningen kan ogsÃ¥ legges til det enkelte hushold. Noen hushold
+har satt opp skilt med teksten Â«selgere uÃ¸nsketÂ» og lignende fordi man
+ikke Ã¸nsker dÃ¸rsalgstilbud. Vi har ikke materiale som viser i hvilken
+grad slike skilt blir respektert.
+
+I Sverige har DirektfÃ¸rsaljningsfÃ¸retagens FÃ¸rening (DF) anbefalt sine
+medlemmer og Ã¸vrige direktesalgsforetak Ã¥ respektere dÃ¸rskilter med
+teksten Â«FÃ¸rsaljning undanbedesÂ» og lignende. Anbafalingen bygger pÃ¥
+en overenskomst med Konsumentverket.35){footnote}
+
+Ordningen kan virke som et delvis forbud bestemt av hvert enkelt
+hushold.  Antakelig vil nytten vÃ¦re stÃ¸rst i flerfamiliehus som i dag
+har de hÃ¸yeste besÃ¸ksfrekvenser. Overholdelse av en slik regel vil
+avhenge av selgertreningen i hvert enkelt firma og i siste omgang av
+hver enkelt selger. Om forbud ikke blir innfÃ¸rt byr en regel om at
+selgere ikke fÃ¥r ringe eller banke pÃ¥ dÃ¸rer der skilt klart og tydelig
+sier fra at en ikke Ã¸nsker besÃ¸k av selgere innarbeides i loven.
+
+Forslag
+
+SpÃ¸rsmÃ¥let om innfÃ¸ring av en generell offentlig godkjenning foreslÃ¥s
+ikke vurdert. Om forbud ikke innfÃ¸res, foreslÃ¥s lovfestet en regel om
+at skilt om at direktesalg er uÃ¸nsket skal respektres.
 
 === Oppsummering og hovedkonklusjoner
 
@@ -803,39 +1160,63 @@ svare til de generelle mÃ¥l, fremmes fÃ¸lgende forslag:
  * at kjÃ¸perbekreftet bestilling vurderes nÃ¦rmere
  * at fragÃ¥elsesretten som hovedregel ogsÃ¥ skal gjelde kontantsalg
  * at ForbrukerrÃ¥det vurderer forbrukerproblemer *md abonnerentskontrakter
- * at "forbrukerbegrepet" ogsÃ¥ skal omfatte private kjÃ¸p
+ * at Â«forbrukerbegrepetÂ» ogsÃ¥ skal omfatte private kjÃ¸p
  * at angrefristen gjÃ¸res generell, og at en utvidelse er mest
    presserende for bruktbilmarkedet
  * at det lovfestes en regel om at selgere mÃ¥ respektere skilt med
-   "selgere uÃ¸nsket" e.l.
-
-
-FOTNOTER TIL KAPITTEL 10
-
-) Lovutvalgets innstil:ing side 6
-Lovutvalgets innstilling Side 18 D Ot.prp. nr. 14 (1971-72) si9e 8 Innst. 0.X.
-(1971-72) Sire 2 Forslag til ny handelslov. Vedlegg til Brev fr:
-Handelsdepartementet 3. juni 1979. 212 sider St.meld. nr. 44 (1977-78) "Om
-forbrukerpolitikken", stre VI Innst, S. nr. 254 ( 9771-78), Sia 5-7 om flertal
-s- og mindretallssynspunkter i Stortingets administrasjonskomite. Flertallet i
-adr inistrasjor skomiteen og mindretallet i Stortinget âutejÃ¸res av de
-ikke-bosiklistiske representantene. 102. JO! 550N,Ernst "Konsten att forfora
-konsumenten. En :ritisk grÃ¸nskning av larobocker i mÃ¥rnadstor Kaben & SjÃ¸gren,
-Stockholm 1979. ic> 40 $) Inr it. O.X. (197172) Se] JÃNSSON, BE. Side 15 og 39
-HD): NU 5 1977: 17 DAHL, Rolf "Produkters levetid", Nordisk MinisterrÃ¥d, Oslo,
-april 1977. F.eks. side 113-174 VE) Forbrukerombudsmannen har ikke utarbeidet
-regler for selskapssalg. Det er imidlertid fÃ¸rt drÃ¸ftelser med to finaer,
-Tupperware (diverse plastartikler) og Oriflame International (kosmetikk) ved
-Direktesalgsforbundet. Sak 1516.74. 13) Lovutvalgets innstilling. Side 18 103.
-14) Forslaget til ny handelslov. Side 92 Forslaget til 1wy handalslov. Side 98
-âââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââââ
-154 16) Innst. O.X. (1971-72) Sida 2
-
-17) I RASK JENSEN, Hans og
-ÃLANDER, Folke. For >rugerproblem >r og forbrugerpolitikk. Alb>rtslund 1977.
-Det danske forlag. ISEN 87 422 6243 7. Side 321.
-
-18) Loviutvalgets innstilling.
+   Â«selgere uÃ¸nsketÂ» e.l.
+
+
+FIXME plassert Fotnoter til kapittel 10 pÃ¥ riktig sted.
+
+1) Lovutvalgets innstilling side 6
+
+2) Lovutvalgets innstilling Side 18
+
+3) Ot.prp. nr. 14 (1971-72) side 8
+
+4) Innst. 0.X. (1971-72) Side 2
+
+5) Forslag til ny handelslov. Vedlegg til Brev fra:
+Handelsdepartementet 8. juni 1979. 212 sider
+
+6) St.meld. nr. 44 (1977-78) Â«Om forbrukerpolitikkenÂ», side 91
+
+7) Innst, S. nr. 254 (977-978), Side 5-7 om flertalls- og
+mindretallssynspunkter i Stortingets administrasjonskomite. Flertallet
+i administrasjonskomiteen og mindretallet i Stortinget utgjÃ¸res av de
+ikke-sosialistiske representantene.
+
+8) JONSS0N, Ernst Â«Konsten att forfora konsumenten. En kritisk
+granskning av larobocker i marknadsforingÂ» Raben & SjÃ¸gren, Stockholm
+1979. side 40
+
+9) Innst. O.X. (1971-72) side 1
+
+10) JONSSON, E. Side 15 og 39
+
+11): NU 8 1977: 17 DAHL, Rolf Â«Produkters levetidÂ», ISBN
+91-7052-302-9, Nordisk MinisterrÃ¥d, Oslo, april 1977. For eksempel
+side 113-174.
+
+12) Forbrukerombudsmannen har ikke utarbeidet regler for
+selskapssalg. Det er imidlertid fÃ¸rt drÃ¸ftelser med to firmaer,
+Tupperware (diverse plastartikler) og Oriflame International
+(kosmetikk) ved Direktesalgsforbundet. Sak 1516.74.
+
+13) Lovutvalgets innstilling. Side 18 103.
+
+14) Forslaget til ny handelslov. Side 92
+
+15) Forslaget til ny handalslov. Side 98
+
+16) Innst. O.X. (1971-72) Side 2
+
+17) I RASK JENSEN, Hans og ÃLANDER, Folke. Forbrugerproblemer og
+forbrugerpolitikk. Albertslund 1977.  Det danske forlag. ISEN 87 422
+6243 7. Side 321.
+
+18) Lovutvalgets innstilling.
 Side 18
 
 19) Lovutvalgets innstilling Side 18
@@ -848,11 +1229,11 @@ Side 92
 22) ANDERSEN, Krister.  Ancrefristlov og forbrukerkjÃ¸p. Osio
 1974. Johar Grundt Tanum forlag. Side 30
 
-23) BEFLESON, Bernard og STEINER, Gary A. Human bethavior, An
-Inventory of Scientific Findings. New York, Chicago, Burlingame
-1974. Farcourt, Brace & World, Inc, - Side 543.
+23) BEFLESON, Bernard og STEINER, Gary A. Human behavior, An Inventory
+of Scientific Findings. New York, Chicago, Burlingame 1974. Farcourt,
+Brace & World, Inc, - Side 543.
 
-24) Lovutvelgets innstilling Side 18
+24) Lovutvalgets innstilling Side 18
 
 25) JONSSON, E.  Side 107-108.
 
@@ -860,13 +1241,13 @@ Inventory of Scientific Findings. New York, Chicago, Burlingame
 
 27) Lovutvalgets innstilling. Side 22
 
-28) Innse. ON 0 O7T-T72) Ster 5
+28) Innst. O.X (1971-72) side 3
 
 29) Se avsnitt 8.2
 
-30) Lovutvalgets innstilling Side 18 10 Ã¥
+30) Lovutvalgets innstilling Side 18
 
-31) * NOU 19748313 "Behandlingan av forbrukerkjÃ¸pstvister" Forbruker-
+31) * NOU 19748313 Â«Behandlingan av forbrukerkjÃ¸pstvisterÂ» Forbruker-
       og administrisjonsdepartementet 13. desember 1973. Side 18
 
     * Ot.prp. nr. 55 (1976-77) Om iov om behandling av
